K U M B A By HOSSAM - www.hossam.info
Ovo je moj dom Velika pustinja Karu.
Ne, to nisam ja. Nisam se još ni rodio.
Vidite li to? Skroz tamo.
To je "Ograda". Bogu iza nogu.
Preživljavanje ovdje nije lako. Morate biti čvrsti i fleksibilni.
Prilagodi se ili umri. Zato smo sagradili ovu ogradu.
Drži "nas" unutra, a "njih" vani.
Pod "njima" mislim na sve druge osim "nas".
Ovo je jedino pojilo miljama naokolo. I pripada samo nama.
Tako je, samo za zebre. Dok ja nisam "došao" i sve promijenio.
Moja je.
Moja je...
Nije moja. -Vidi kolika je, a ipak si promašio.
Tako je. Obrana, obrana... -Spor si kao puž. -Lijep rad nogu.
Vrijeme je.
Počelo je! Počelo je! Gdje je Seko? Gdje je Seko?
Evo ga... šutni je.
Goooool!
Poljubiš mi pruge. -Poljubi moje, poljubi moje!
Taj Temba je pravi pastuh... -Moj brat je veliko tupavo govedo.
Znam.
Zašto ja ne naletim na svog pastuha?
Čekaj... stiže gospodin "pravi", u pravi tren.
Hej, Nigele, Zuki misli da si "vreli".
Pa... trčao sam.
Počelo je!
Seko! Seko!
Lungisa...
Čeka te. Spremna je za...
Seko! Brzo! Vrijeme je!
Moj sin...
To je moj sin.
Baš je sladak mali.
Ovo nije kako treba. -Što? Nema pruge.
Nema pruge? -Što je on? -Nema pruge...
Što mu je? Kako je to moguće? -Čudo neviđeno.
Ne slušaj ih.
Lungisa... jesi li dobro?
Tata, što se događa?
Šašavo izgleda.
Sviđa mi se. -Kako uopće zvati polu zebru?
Zeb. -Zeb?
Shvaćam. -Zove se Zeb? Ozbiljno?
Ti nisi polu zebra.
Zvat ćeš se Kumba.
Ovo je naš sin, Kumba. -To je lijepo.
Nema pruge? -Tako je, nema.
Što bi to moglo značiti? -To je loš znak.
Nema pruga, nema ni kiše.
Čini se da si ostao bez daha? -Jedva sam se i oznojio.
Hej, Tombi, mislio sam da si brža od ostalih momaka?
Ne... samo sam pametnija.
Tako je... pobijedila te je djevojka.
Dobro, pauza za vodu.
Prestani Tombi. Prestani već jednom.
Što je bilo macane? Gorak je okus poraza?
Zašto te je briga što misle? -I nije.
Ja se nikada neću s njima družiti. -Nećeš? -Radije bih bila...
Tamo. Hajde, Kumba.
Pustit ćeš da se tako lako izvučem? -Dajem ti početnu prednost.
Bio Kumba kriv ili ne...
Ako uskoro ne padne kiša, morat ćemo otići. Oprobati sreću nekamo drugo.
Dobro momci, da vidim par čučnjeva. Ja ne bih više, a vi slobodno nastavite.
Stvari su drugačije sada. -Ja ću samo gledati. Ne bih da dobijem strije.
Neke su i previše drugačije.
Mkhulu, dok čekamo na kišu, mogli bi racionalizirati potrošnju vode.
Dobra fora. -Dobar prijedlog, Seko.
Dok ne padne kiša, pit ćemo samo jednom na dan.
U redu, spremni? -Tombi, Tombi, macane naš,
vruć si kao žar, pokaži nam što znaš.
Dobar prijem nosom, šampione. -Da... nije loše.
Hej, Kumba! Momci, pogodite tko sam?
Gdje su mi nestale pruge? -Razbacani tupan.
Ne mogu vjerovati da mi je rod. -Kada će mi izrasti pruge?
Jako smiješno. Morat ću zapamtiti tu foru.
E, to se zove udarac.
Morao si baš? -Ne miješaj se, sestro. Idi navijaj sa ostalim djevojkama.
Jednog će dana i on dobiti svoju kožu.
Nećemo zauvijek biti tu da ga štitimo.
"Tombi, Tombi, macane naš..." Vala, nije baš.
Možda jesam pola zebre, ali barem nisam magarac.
Hej!
Od zuji odavde!
Je li to nekakva mapa?
Što je to?
Kumba?
Jesi li dobro, Kumba?
Žao mi je zbog onog što se dogodilo.
Ne znam... kako da i očekujem da me ostave na miru?
Ipak sam izazvao sušu. -To je glupost.
Kako je to zbog jedne zebre nestala sva voda? -Pola zebre.
Nemoj razmišljati tako. Mislila sam da si drugačiji od ostalih.
Pokušavaš me oraspoložiti? -Ne, Kumba, pokušavam... -E pa, nemoj.
Samo me ostavi na miru. Zar nemaš nešto pametnije raditi?
Misliš da si jedini koji ima problem da se uklopi?
Čekaj!
Neće nas nikada pustiti unutra.
Pa, možemo pitati. -Zdravo.
Možeš li nam pomoći? -Samo dok ne tražite da stvorim kišu.
Našoj iscjeliteljici je potrebna voda. -Molim te, jako je slaba.
Nisam siguran ni smijem li razgovarati sa strancima.
Stranci? Nekada smo živjeli zajedno s vama, zebrama.
Nema šanse... zajedno smo živjeli?
Baš tu. -Možda... ti mogu dati dio mog sljedovanja.
Kada sam rekao "ti", mislio sam "samo ti".
Dobro... i ti i ti. -Vrlo si ljubazan.
To je... baš je... -Veliki svijet izvan ove ograde.
Pardon.
Uljezi.
Uljezi, uljezi! Gdje je Mkhulu?
Gdje je Mkhulu?
Kako ste ušli? Ovo je nečuveno.
Trebala im je pomoć. Mislio sam da je u redu.
Ti si ih pustio? Pa, naravno... -Idi odgajaj svog sina, Thabo.
Zašto ste ovdje? -Potrebna joj je voda.
Ovo pojilo pripada zebrama. -Ova zemlja pripada svima nama.
Idemo. Toliko dugo su već ovdje da su zaboravili na to.
Ja se ne sjećam ni što sam doručkovao.
To je Phango? Kod ograde je. Kod ograde je!
Phango je blizu ograde! -Zatvaraj ogradu!
Pokušava ući. -Treba nam još granja. -Ovamo.
Moramo zatvoriti prazninu.
Mogu ga čuti kako diše. To si ipak ti.
Ne možeš ih vječno kriti od mene, Mkhulu.
O, ne! -Pst!
Mogu nanjušiti vaš strah. Skoro ga mogu i okusiti.
Što je rekao? Nisam čula.
Ukoliko uskoro ne padne kiša, morat ćeš ih pustiti van.
Ako ga netko prethodno ne pusti ovdje.
Bojim se. -U redu je. -Sigurni smo ovdje. -Samo mirno.
Jesmo li... što, ovaj... sigurni smo? Samo sam htio biti siguran. Ne... da?
Kumba, doveo si krdo u opasnost.
Sljedećih tjedan dana ćeš dobivati samo polovicu svog sljedovanja.
Pola sljedovanja za pola zebre.
Tata... trebala joj je pomoć. Bolesna je... -Kumba!
... kao mama. -Dosta.
Kumba...
Ovo je za tebe, mama.
Ti još rasteš.
Tebi je potrebna snaga. Ti uzmi.
Isti si otac. -Nisam mu ni nalik. Nisam kao bilo tko od vas.
Znaš li zašto sam ti dala ime "Kumba"?
"Kumba" znači "koža". -Koža?
Priča se da su prve zebre koje su hodale zemljom sve imale potpuno istu kožu.
Bez ijedne pruge. -Bez pruga? -Aha.
Jednog dana, hrabra mlada zebra, krenula je na putovanje isušenim Karuom.
U dubinama jedne ogromne planine, pronašao je pojilo.
Čarobno pojilo.
Zaplivao je u njemu i kada je izašao van, na koži su mu se pojavile pruge.
Sve ostale zebre su se divile njegovoj predivnoj koži,
a on je bio ponosan što je tako drugačiji.
Ali sada su svi željeli biti poput njega,
tako da su, jedna po jedna, ulazile plivati u čarobnom pojilu
i kada su izašle, sve su imale pruge, također.
Znači, mogu dobiti svoje pruge? I onda će pasti kiša. -Ne, Kumba.
Gdje je to pojilo? -Zar ne vidiš?
Mislim da znam. Hvala ti, mama. -Od tada svi izgledaju isto?
To pomalo sliči na mene i...
Ovo bi mogla biti tri vrha koja vode do... pojila.
Ovo jest mapa. Do čarobnog pojila.
Mama...
Tata... -Lungisa...
Mama... žao mi je.
Voda.
Poštovanje...
Oprosti, kako smo danas?
Osjećaš se drugačijim, neobičnim, zapostavljenim, imaš problem uklopiti se?
Jesam li u pravu? -Htio sam... -Zato sam tu da pomognem.
Zovem se Skalk. -U svakom slučaju, hvala... Skalk.
Ali nikako ne možeš znati... -Htio bi još pruga.
Ali, misliš da nemaš šanse dobiti još... pruga.
Jesam li u pravu ili griješim? Naravno da sam u pravu. -Nisi.
Dobit ću svoje pruge na čarobnom pojilu. -Čarobnom pojilu?
Svakako... čarobno pojilo. -Tako je.
Samo... moram skužiti gdje je. -Stani, stani, stani!
Imam odgovor za sve tvoje muke.
Skalkova potpuno prirodna čarobna formula.
Garantira pojavu prirodnih pruga na... tebi. -Stvarno?
Ne, ne, stani... znam što misliš: "Kako je to moguće?"
Ali kažem ti, djeluje. Na svemu. Čak i na kamenu.
Evo ti i uzorak. Ali, ako baš želiš ići preko cijelog Karua i natrag...
U redu, što se mene tiče. -Pa...
Možda, ako bi mi dokazao da djeluje... -Prati me.
Kumba, jako mi je žao zbog tvoje...
Kumba?
Znači, mogu dobiti malo te tvoje magične prirodne... stvari? -Naravno.
Inače je vrlo, vrlo teško nabaviti je. Ali sada,
čarobni prirodni preparat bit će tvoj za šokantno nisku cijenu, recimo...
Malo vode, za mene i moje prijatelje. -Ali...
Ja nemam vode. -Pouzdano znam da, tamo kod tvog krda,
ima dovoljno vode i za dijeljenje. Vidio sam svojim očima.
Ne bi ti škodilo da ih pitaš. -Vjeruj mi da bi.
Trenutno sam posljednja zebra na svijetu koju žele vidjeti.
Skalk?
Skalk? -Ovamo. Moraš zaslužiti te pruge.
Dobra večer... gospođo.
Pravi je užitak naletjeti na tako divnu damu na ovo divnu večer.
Imate lijepu pajalicu, ako smijem primijetiti. -Ja nisam alatka za čišćenje.
Ja sam umjetnik. -Ne sjećam se kada sam posljednji put vidjela zebru van "ograde".
Jesi li čula što je rekao za moje perje? Sredi ga, Mama Vi.
Još uvijek nisam ništa sagriješio. -Zna li tvoja mama da si sam ovdje vani?
Moja mama je umrla.
Ovo je neugodno. -Ja mu dođem kao nadzor odraslih.
Skalk će mi pomoći da dobijem pruge pomoću njegove potpuno prirodne formule.
Nije nego. -Ček'... znam što mislite.
Kako možete... -Treba ti pomoć u dogovaranju, Skalk?
Pomoći ćemo ti, uz večeru. -On nije hrana. Vrijedi mnogo vode.
Hajdemo ga pojesti. -Dajte, momci. On nam je karta do vode koju zebre imaju.
Stanite iza mene. I ti, maleni. Izgleda ćemo imati borbu pasa.
Dobro, pojest će te. Oprosti klinac, dao sam sve od sebe.
Pokrivajte pozadinu. -Za neke je malo kasno.
Bradley! -Dobit ću svoje pruge.
Samo moram plivati u čarobnom pojilu. -Čarobnom?
Toliko sam žedan da bih se zadovoljio bilo kakvim. Je li tako Mama Vi?
Gdje ti je to pojilo? -Valjda tamo gdje je pokazala bogomoljka. -Bogomoljka?
Znala je pričati? -Nacrtala mi je mapu. -Ja sam jednom vidio bogomoljku.
Bila je puna hvale za moje perje.
Možda ne baš ta ista bogomoljka, ali neka druga.
Dobro... kukac grančica.
Bit je da je cijenila perje.
Jurišajte na papak. To joj je "Ahilova peta". -Ona ima petu?
Dosta je bilo. Mama Vi će vas počistiti.
Sredi ih Mama Vi i drži svoj lijevi papak visoko.
Ček', ček'... znam što misliš? Jesam li ti spomenuo
da će ti čarobna formula pomoći oko tih klecavih koljenaaaa.
Glupaci... Mama Vi je veća i od života.
Vi ogavni divlji psi. Vidimo se.
Hvala. Da nije bilo tebe, bio bih "mrtvo meso".
Mama Vi je ljepilo za izgubljene i beznadne slučajeve, gubitnike...
Nojeve... Onda, Kumba...
Rekao si da nas možeš odvesti do pojila? -Da. Prijalo bi mi društvo.
A da nam samo kažeš gdje je? Jer, po mom shvaćanju,
dvoje čine društvo, a troje... stani, dvoje i po prave gužvu.
Bradley! -Da, madam? -Zatvori kljun.
Mislio sam da ima vode u tom pojilu? -Rekla bih da je to bit.
Postoji li tako nešto? Čarobno pojilo? -Bogomoljka je drevno biće. -Pa?
Poznate su joj tajne Karua. -Pa?
Vjerojatno je izabrala ovog mališu s razlogom.
Vjerujem da to nije oproštajni zagrljaj? -Je li s nama ili nisi, Bradley?
Kud god kreneš Mama Vi, slijedit ću te. -Super. Idi ukloni tragove.
Neka izgleda kao da nikada nismo bili ovdje.
Kumba!
Ne, Zuki... Zuki, ne... bježi od mene.
Kumba! Kumba!
Tombi?
Otišao je.
Ovdje je prošao. -O, ne. -Idem ga pronaći. Mislim...
Nije mogao puno odmaći, zar ne? Ako budemo pratili... -Stani.
Potrebne su nam hrabre zebre poput tebe, Tombi.
Zato moraš ostati ovdje, vrijedi?
Dogovoreno? -Dogovoreno.
Znate, momci... ne znam...
Nekada mi se čini da usko gledate na stvari.
Baš lijepo. Sam si to napravio?
Motao si se po nekom grmlju? -Jako smiješno.
Mogu li mljackati na miru?
Kada si točno odlučio zatražiti otkup za zebru?
Dogodilo se spontano. Malo ovoga, malo onoga, razumijete... timski rad.
Tako je. Mi smo tim Ti radi za sve nas.
Kamo je nestao zajednički duh? Društvo?
Što je bilo, Skalk? Napustili te ortaci?
Samo sam uzeo gutljaj vode.
Nije čak ni voda, više je blato. I sve je tvoje. Nemoj me pojesti, molim te.
Daj mi jedan dobar razlog. Hajde, daj sve od sebe.
Ti si jedan sofisticiran i razborit gurman. Biraš što jedeš, zar ne?
Što kažeš na jednu besplatnu organsku porciju svježeg mesa?
Pod "svježe" podrazumijevaš još uvijek živo?
Živo, mlado i mekano meso zebre.
U stvari i ne sliči puno na zebru. Ima samo pola pruga.
Ali, miriše kao zebra. -Pola pruga? Napokon. Kao što je pretkazano.
Ja sam tu samo u prolazu.
Znao sam da je po nečemu drugačiji.
Ipak i pola zebre je bolje od ništa, zar ne?
Bolje od ništa? Vi strvinari ste toliko nisko
u lancu ishrane da niste u stanju uvidjeti njegovu moć.
Oduvijek sam bio više u fazonu polu-prazne čaše. Tuži me. -Gdje je?
Udružio se s krdom gnua i jatom nojeva. -Pokaži mi.
Zametanje tragova je težak posao. -Znači, primijetila si?
A ne pomaže ni to što nigdje nema ni kapi vode za piće.
Tu se negdje prikrada i Phango. -Nemoj ga tako plašiti, Bradley.
Dobro sam. -Jesi li znao da on proždire svoj plijen dok mu još kuca srce?
Hrani se njihovim strahom. Otuda dobiva svoje moći.
Njegove natprirodne moći. -Dosta, Bradley!
Bio je ovo dug dan. Hajdemo odmoriti ovdje.
Ah, taj život lutajućih umjetnika...
Zar nemaš dom? -E, sada smo nadrljali.
Farma mi je bila dom. Ali, život zna biti okrutan.
Kada te protjeraju i tvoju umjetnost cijeniti ne znaju,
Bijah gonjen, žigosan, a bogami i demoraliziran.
Cijeli život.
Ipak ću preživjeti, iako sam čitav život izopćavan. -Kakva šteta, jadničak.
Ponižavan, zatupavan... -To nije riječ. -... tiranniziran...
Nekoliko sam puta umalo hospitaliziran.
Od strane doktora vizualiziran. -Vizualiziran, vizualiziran.
Mislim da mi je jasno. -Možete me ismijavati,
ali nakon svega što je rečeno i učinjeno, bijah još i izopćavan. -Dobro, Bradley.
Tako, smijte mi se, smijte se mojim rimama,
ali nakon svega što je rečeno i učinjeno, bijah još i izopćavan.
Nekim pticama izgleda nije suđen kavez. Je li tako, Bradley?
Možda nekim pticama nije suđeno da budu puštene na slobodu.
A ti Mama Vi, od kamo ti dolaziš?
Pa... nije toliko bitno odakle je Mama Vi.
Mama Vi, bez gledanja unatrag. Pogled usmjeri tamo gdje idemo. Je li tako?
Ponekad je najbolje zakopati prošlost.
Mislim da je vrijeme da zatvorimo očice. 'Noć, Bradley. -'Noć, Mama Vi.
'Noć, Kumba. -'Noć.
Možda sutra pronađemo pojilo. Neko sigurno.
Pas, pas, pas... Sve što njušim je...
Pas...
Mogu to popraviti. Imam prirodnu mješavinu bilja i cvijeća. Idem ti donijeti.
Ubija na mrtvo gadne mirise. Djeluje kod pasa, mačaka i... psa.
Mrtvog psa? -Trudim se to izbjeći.
Možda su za Karu nastupila pasja vremena, ali to ne znači da ih moram jesti.
Ionako me ubija gorušica.
Ne...
Kumba...
Meni ovo sve izgleda isto.
Zar nismo već prošli ovaj grm? -Ovo ima na mapi?
Da... siguran sam da smo na pravom putu. -I bolje bi ti bilo.
Perje mi se suši na ovoj vrućini.
Dosta s tim timarenjem! -Znači, ne želiš malo ovoga?
Još sam nadut od doručka.
Tombi bi se jako svidjelo ovdje.
Aloha aloja. -Bradley, par riječi.
Lijepo sam ti rekla.
Hej, ta tri vrha se definitivno nalaze na mapi. Hajde Bradley, idemo.
Lijepo sam ti rekla, jesam.
Tu sam je negdje vidjela. Bila su tu tri vrha... mislim.
Čemu sve ovo? -Prestani nam tratiti vrijeme, Tombi.
Tamo! -Kamo? Tamo? -Nigele! -Ovdje, ondje... zbunjen sam.
Našao si mapu. -Oprosti. -Predstava je gotova.
Jesi li sigurna da je to mapa? -Da, a Kumba se sigurno tamo uputio.
Što je to? Čuje se šuškanje. Phango! Opet je kod ograde.
Tko je kod ograde? -Tombi, pritisni. Brzo, to je Seko.
Izašao je van? Gdje mu je pamet?
Ja... pratio sam Kumbine tragove do isušenog riječnog korita.
Na izlazu su samo Phangovi tragovi.
Znači... nije ništa ostalo od njega? -Iza Phanga ništa ne ostaje.
Znači, Kumba je mrtav? -Možda je još uvijek živ i...
I prati... mapu.
Samo nam ostaje nada da... tvoj prijatelj... tvoj sin...
... nije umro uzalud. -Mkhulu...
Seko, stani. Zar ćeš tek tako odustati?
Ovo je tužan dan. Vrlo tužan. Ali, Mkhulu je u pravu. Bar će pasti kiša.
Tata, kako možeš to reći? -Svi tako misle, ali samo ja na glas.
Je li tako? -Tako je, tata.
Trčite! Trčite!
Okolo! Idi okolo!
Moramo proći kroz ogradu. -A moje perje?
Nojevi imaju prednost.
Možeš ti to, Bradley.
Čuvaj!
Zašto stajemo? -Što je bilo, kapetane?
Prelazak zebre. -Ne volim kada stajemo. -Čemu žurba, društvo?
Već je počela sezona selidbi? -Ovo je iseljavanje.
Kvis je želio reći da odlazimo, gospođo. -Zar nije on Kvis?
Ne. čovječe, ono je Kvis. -Nisam ja Kvis, ja sam Friki.
Ja sam Kvis. -A ja sam... zaglavljen.
Možete li nam pomoći da prođemo kroz ogradu?
Ovaj... to će biti malo više od običnog podizanja, kapetane.
Guraj, Bradley. -Blago rečeno. -Postoji samo jedan način.
Dečki, u formaciju! Što to znači? Igrat ćemo ragbi?
Ti također. -Ja? -Idi iza... Frikija.
Hej, ja nisam Friki. -Ja sam Friki! -A da nastavimo s selidbom?
Mislio sam da odlazimo. -Na posao. -A zašto odlazite? -Nema vode.
Da. -U potrazi smo za pašnjacima. -Ja sam Friki!
Ti... nalijevo!
Jadan Saki, jučer mu je Phango sredio brata.
Nije mene. Sredio je Perzija. -Ja sam Percy! Još sam tu!
To je Percy. -Percy je mrtav. -Hej... živ sam!
Dosta više, daj tu formaciju! U čučanj.
Sabij redove.
Ne baš toliko, Saki. Juriš!
Guraj!
Osjećate li moć? Percy, ti si živ?
Volim dobru gurku. -Hej, Fraki! -Ja sam Fr... Fraki.
To sam ja. Ja sam Fraki. -Zbogom. -Zbogom.
Nek' je sa srećom. Čuvajte se.
Hej, Percy, pa ti si živ? -O, da. -I ja sam! I ja sam!
I ostali trebaju vodu.
Poprskao si mi grivu blatom. -Prskaš blatom grivu moje djevojke?
I ti bi htio malo? Da se srediti.
Vi se tučete? Tuča! Tuča! -Čuvaj!
Pazi malo! Ja sam samo promatrač. -Prekinite.
Gdje je Mkhulu? -Što se to ovdje događa?
Nema dovoljno vode za sve. -Kako? Gdje je nestala?
Ja ću se pobrinuti za ovo, Mkhulu. Ja sada ovdje rukovodim.
Netko mora držati stvari pod kontrolom. -Što se događa?
Nisi više tako žestok, a momčino? -Zuki, pritišćeš Najela.
Tata, pojilo je presušilo. Kumbine pruge nisu imale veze s kišom.
Moramo otići. -Odlazimo? Stvarno? -Svi ćemo izginuti!
Sad kada je Phango okusio zebru, mislite da će se zadovoljiti samo jednom?
Ostajemo. Ostajemo.
Ne, ne, nemoj gristi!
Ugledah čarobno pojilo. Aleluja!
Moram ti priznati, Kumba. Zaista si jedinstven.
To je to, Kumba. Osjećam čaroliju.
Što čekaš?
Divno... dani lutanja su gotovi. -Što to svi gledate?
Tko su oni?
Dobrodošli u Jingovo utočište za životinje.
Ovdje imamo najraznolikije vrste u Južnoj Africi.
Našli smo utočište u ovom, ljudskom rukom napravljenom... prirodnom pojilu.
Gdje sve brige o Phangu ostaju daleko iza vas.
Utočište u ovom uzvišenom i autentičnom afričkom okruženju.
Dođimo i proslavimo čudesa kakva svi jesmo. -Da znaš da hoću.
Znaš da je to pitka voda?
Strava. Šmekni odijelo. -Što je to, tata?
Nisam nikada... -Pravi afro-zen. -Sprale su mu se pruge.
Sunčanje na brzaka. Čudo prirode. -Zar je loše biti drugačiji?
Nimalo loše, gđice. Ja sam jedina ugrožena vrsta ovdje.
A takvih kao ti sigurno nema puno. -Obožavam te.
Dosta je bilo. Biti unikat ima svoju cijenu. Svatko želi dio tebe. Je li tako prijatelju?
Predstava počinje točno u 5. Ako želite hranu,
pratite kameru, budite točni i u dobrom fazonu.
Hvala vam, ali moramo dalje. -Čovječe... -Samo smo u prolazu.
Stvarno? -Tako, tako... Tako, baš tu...
Kakav spa. Da...
Kada bi me samo ptice s farme vidjele sada...
Bio sam ostavljen sam na toj farmi nojeva, godinu za godinom...
Dok su one uživale u "la abattoiru". -Bradley, ta riječ znači "klaonica".
Zvuči francuski, sigurno je otmjena. -Hajde Bradley, moramo nastaviti dalje.
Hej, hej, taman sam se namjestio za slikanje.
Mama Vi... -Ovdje smo sigurni od Phanga, maleni.
Ali ovo nije čarobno pojilo. -Čarobno? Koliko još čarolije treba jednoj zebri?
Moramo nastaviti prema ona tri vrha.
Ona? Ili možda ona?
Ili ona? Ona? Možda ona? Ili ona?
Ili možda ona?
Neću odustati. -Znao sam da si žilav. -Znam da je tamo negdje.
Hej, pa to je put do... -Da?
Ne, stani! -Zauzmite mjesta! Hoću da zasijete! -Čekaj!
Bradu gore, sine. -Vrat me boli. -Piški mi se.
Baš moraš? -Ne, više ne moram.
Čekaj! -Stvari će uskoro da se zakuhati, prijatelju. Bježi dok možeš.
Što si mi htio reći? Prepoznao si mapu. Samo mi reci kamo da idem.
Juhu! Hej! Ovdje!
Izaberi me, izaberi mene. -Bradley!
Bradley, jesi li dobro? -Ljepši sam od pauna.
Bježite! Spašavajte glave svi! -Bježi, Kumba!
Mama Vi! -Bježi! Tebe gone!
Mama te drži.
Hajde, Kumba.
Naprijed, Kumba!
Kumba!
Mama Vi! -Kumba!
Kumba!
Molim vas! Molim vas, nemojte ga odvesti!
Ovi dječaci su sve što imam.
Sad ste prevršili mjeru!
Ovaj momak ima da vam skakuće po leđima.
Poljubite me u mrkvu!
"OSTANITE ŠTO DUŽE KOD NAS"
Samo je jedan koji zna pravi put, tamo na litici.
Potraži crnog orla. Ako se usuđuješ.
Stvari ovdje inače nisu tako divlje. -Hoćeš li se zadržati ovdje?
Da, ostani. -Ni minut više. Hajdemo iz ovog zoo vrta.
Napisat ćemo u pravilniku: "Za uspomenu čuvajte slike, ne zebre!"
Ne shvaćam mog tatu.
Čak i s Phangom, vani su nam bolje šanse.
Ne znam ni sam što ću ovdje. Ništa me više ne veže.
I meni nedostaje.
Da sam upola hrabra kao Kumba, jednostavno bih otišla.
U pravu si, Tombi. Predugo se krijem unutar ove ograde.
Ja i svi ostali.
Da...
Sinoć sam sanjao najnevjerojatniji san.
Kamere svud oko mene, a ja sam glavna zvijezda.
Na veličanstvenom pojilu...
Onda ste me vas dvoje zgrabili i vukli me skroz dovde.
Mama Vi, jesmo li mi to upravo pobjegli s mjesta koje smo tražili...
Da razmislim... oduvijek! -Puno je bolji dok je u nesvijesti. -Čuo sam te.
Ili sam sve to sanjao? A što je san, uopće? Tko smo uopće mi?
Nije li život jedna golema pozornica? Ili smo samo... -Bradley, trgni se!
Dosta je, momci! Ne gledajte unatrag, samo naprijed. U redu?
Čak ne znamo ni u kom pravcu je to "naprijed". Što je uopće "naprijed"?
Zna li itko kamo idemo? Ja ne. -Crni orao zna.
A on to zna zbog...? -Zbog toga što ima orlovski vid.
Rugate mi se jer ne mogu letjeti.
Hajdemo staviti ovo na glasanje. Tko je za da napustimo ovu kozju stazu?
Bradley, gledaj kamo ideš!
Vas dvoje ostanite tu. Ja idem u izvidnicu.
Sjajno... imat ćeš veličanstven pregled na provaliju u koju ćemo se survati.
Mora li kod tebe sve biti drama? -Tko ga šiša, čitav život želim poletjeti.
Bradley, budi oprezan! -Ne brini, nađemo se na istom mjestu.
Kunem vam se, ako poginete, ubit ću vas obojicu.
Čuvaj se, Kumba! A ti Bradley, drži kljun zatvorenim!
Žao mi je Mama Vi, ne čujemo te!
Tko se usuđuje proći kroz "Liticu smrti"?
Litica smrti! Litica smrti!
Bože moj. Čuvajte se da vaš smijeh ne prizove gnjev "Krila propasti".
Krila propasti! Krila propasti!
Došli smo naći Crnog orla.
Krila propasti! Krila propasti!
Nitko ne može da vidi "Krila propasti".
Krila propasti! Krila propasti!
Eto, nitko ne smije ni pogledati u Crnog orla.
Ne izgovaraj njegovo ime! -Krila propasti! Krila propasti!
Kanda Zacka nije spomenuo ovaj dio.
Dobro, dobro, shvatili smo. Nećemo spominjati njegovo ime više.
Ne, Kumba. Ritam je dobar.
Drznuo si se oskrnaviti ceremoniju zvukom svetog gonga?
Što to radite? -Hej, nemojte brzati. -Brzate! Brzate!
Stižem, Bradley!
Ja sam noj. Ne možete me razapeti kao orla!
Što je sad to? Nije razapeti, nego... -Crni orao!
Bradley!
Kakav je bio let?
O, ne! -Krila propasti! Krila propasti!
Tko se usuđuje uznemiravati moćnog Crnog orla?
Nismo prokleti. Nismo prokleti.
Thabo, vrijeme je da ostavimo naše razlike po strani. -Molim te, tata.
Svi to moramo. -Mi odlazimo, a nadam se da ćete i vi s nama.
Obojica smo potrebni krdu.
Nitko do sada nije pogledao u moćnog Crnog orla i preživio.
Ali, ti nisi... -Zašto si došao?
Da osobno vidiš nakazu prirode?
Jedinog crnog orla bijele boje?
Onda? -Izgubio sam se. Potrebna mi je tvoja pomoć.
A zašto bih ti pomogao? Odgovori mi!
Zato što, ako ne nađem čarobno pojilo i povratim svoje pruge, neće pasti kiša.
Zar si sebe uvjerio u to?
Odlazi.
Slušaj, došao sam ovdje jer...
Ne želim više biti drugačiji.
Mislim da i sam znaš kakav je to osjećaj.
Mjesto koje tražiš je planina N'ao.
Ja... rijetko imam posjetitelje.
Da bi stigao do N'ao planine, morat ćeš proći kroz "Dolinu pustošenja",
a zatim i napuštenu farmu. Prijeđi "Slano polje" i naći ćeš... -Čarobno pojilo.
Phangovu pećinu. -Phango?
Nekada je bio izgnanik iz svog čopora.
Rođen slijep na jedno oko i odbačen od svoje vrste.
Malo tko zna da mu je njegovo sljepilo podarilo čulo njuha
kao nijednom leopardu ranije.
Tako je izrastao u velikog lovca.
Dobio je svoju osvetu. Ali, to mu izgleda nije bilo dovoljno.
Pa je nastavio ubijati. -To što te se svi boje ne mijenja tvoju bit.
Sada me ostavi na miru.
Izgleda će večera malo kasniti.
Zašto je Kumba morao otići? -Želite znati pravi razlog?
Zato što je borac u duši. Takav sam i ja!
Ne treba mi ovo kako bih to dokazao. Mi pripadamo tamo, uz Kumbu!
Tko je s mnom? Sloboda! -To je bilo ludo.
O tome vam pričam.
Idemo, klinci. -Ovo nije dio predstave.
Idemo ljudi. Ako krenemo za Kumbom, možda nađemo i to pojilo.
U redu, idemo. Možeš ti to. Hajde. -Odlazimo? Je li...
Hajde. -Za stvarno? -Tako je momci, jedno po jedno kopito.
Odlazimo! -Hajde, idemo. -Progutao sam bubu.
Samo zatvori usta i hodaj, Nigele.
Trebali smo ovo učiniti još davno. Kakva sam bio budala.
Budala je samo onaj tko ne prizna pogrešku. -Idemo malo brže.
Zbijte redove. -Idemo prema vrhovima.
Znaš, dobro je da Tombi nije povukla na mene.
Moja baba je brža od vas.
Hajde, idemo. -To je moja cura.
Hoćeš reći da je crni orao u stvari bijeli? Mislio si da ti imaš problem.
Moram vam nešto reći. -Ovo izgleda opasno. Nastavi se kretati.
Jesi li siguran da je orao rekao da idemo ovim putem?
Rekao je da prođemo kroz "Dolinu pustošenja".
Dolinu čega? -Pustošenja.
To je lijepo. Da, to je bajno. Jer, nakon što smo prešli čitav Karu,
napustili najljepše pojilo na svijetu i za dlaku izbjegli pogubljenje
od strane poremećenih damana kamenjara na "Litici smrti",
na putu prema takozvanom "Čarobnom pojilu",
ništa me ne može obradovati više od "Doline pustošenja".
Ima li još nešto što si nam prešutio? -Ovaj, ja...
Mogu li reći nešto? -Naravno.
Vidi, farma.
A ako je to farma momci, onda ono mora biti planina N'ao.
Odmorit ćemo se na farmi. Tamo možemo nastaviti razgovor.
Mislite li da ovdje ima nojeva?
Malo je zapušteno.
Hej!
Ima li koga? -Jezivo.
A ti ne olakšavaš situaciju.
Ima li neka glazbena želja?
Pij, Mama Vi. Moraš piti.
Uljezi!
Bježite s moje farme, vi nakaze prirode. Nakaze!
Nakaze! Nakaze!
Treba nam voda, gospođo.
Nakaze! Vi ste nakaze! -Govori u svoje ime.
Ova gospa od Karua je živahna za svoje godine.
Brža je od mene, Bradley.
Kumba, maleni... -Samo idite! Pravac planina!
Tko bi normalan išao tamo?
Mama Vi, Bradley... zatvorite vrata za mnom.
On će vas zgrabiti. On će vas zgrabiti.
Tko to, Kumba? -Htio sam vam reći.
Kako bi mu se samo svidjelo da zarije zube u mladu zebru.
O da, sigurna sam da bi mu se to svidjelo. -Tko, Kumba? Tko?
Zgrabio je i mog muža, zar ne Nora? -O čemu ona to priča?
O Phangu. -Phangu?
Pojilo je pored njegove spilje. -Gdje nam je bila pamet?
Da te slijedimo do čarobnog pojila kako bi povratio svoje pruge?
A mene nazivaju ludom.
Dopustila sam da je uzme. Moje dijete, moju malu. -Nije tvoja krivica.
Nisam je mogla zaštititi. -Žao mi je što sam vas uvukao u ovo.
Da nije bilo mene, još bi bila živa. -Nisi ga mogla zaustaviti. Nitko ne može.
Svakako ne nakaza poput njega, je li tako Nora? Što je on, uopće?
Mislim da ni sam to ne zna, Nora. Je l' ti znaš? Ne? Da? Što si ti?
Onda, što si ti?
"Nema pruge?" -"Kada će ti izrasti pruge? Nikada." -"Zašto si došao?"
"Svakako ne nakaza poput njega." -"Mislila sam da si drugačiji."
OPASNOST!
Nadam se da je Kumba dobro. -Potpuno je lud što ide sam na Phanga.
Vidiš? –Možda se trebamo vratiti i potražiti ga?
Siguran sam da nas Kumba može svakog trena iznenaditi pojavivši se niotkuda.
Mama Vi! -Gdje je on?
Mama Vi!
Brzo, Mama Vi! -Nema svrhe bježati.
Ovo se ne događa! Ovo se ne događa!
Recite mi gdje je.
Brzo, idemo lijevo!
Možda je bolje desno? -Ovuda! -Mislio sam na drugo "desno".
Hajde, Mama Vi! -Pogrešan izbor.
Gdje je on? Bio je s vama. -Misliš na Kumbu?
Promašio si ga. Uputio se prema tebi. Hoću reći, bio se uputio.
Davno je otišao. -Naravno.
Tamo gdje je sve počelo.
Moramo upozoriti Kumbu. -Čak i ako to znači suočavanje s Phangom?
Možda je povratak unatrag jedini način za kretanje naprijed.
Idemo naprijed ili natrag? Zbunjen sam. -Kako god. Od sada se držimo zajedno.
Mama?
Mnoge izgubljene duše prošle su kroz ovo "Slano polje".
Dođi, dijete. Nije ovo mjesto za jednu zebru.
Zebru? Ne vidim nigdje zebru.
Koliko ti još pruga treba da budeš zebra?
Zadovoljit ću se s pet.
Kumba! Kumba! Kumba!
Sviđa mi se ovdje. Mogu... disati. Bez alergija, potpuno čisto.
Nos mi je čist. To jest... barem 90 pošto čist.
Tata... jesu li ono olujni oblaci? -Vidi ti to.
U redu djeco, budite blizu.
Migrirate? -Ne znam što to znači, mi pratimo Kumbu.
Mog sina? Vidjeli ste ga? -Živ je!
Zašto bi inače išli na N'ao planinu? -Ne... Phango.
Moram brzo ići. Ostali, pratite zeku!
Zeku? Misliš da sam običan Zacka koji skakuće okolo
grickajući mrkvu i sijući okolo zečje "grožđice"?
To je to. Ovdje mogu dobiti svoje pruge.
Nadam se da će ih biti i više od pet.
Možda te tamo čeka i nešto drugo.
Baš tako, zovem se Nora i takva sam ti ja.
Uljezi! Bježite s moje farme!
Bježite s moje farme!
Hej Fraki, što misliš kako oni razlikuju jedno drugo?
Ne znam kapetane, ali ako su se uputili u zelenije krajeve, idemo i mi.
Osjećaš li se staro, čangrizavo i usamljeno,
bez stada koje bi nazvala svojim? -Briši!
Nemoj tako. Znam što misliš.
Ali, nisam ti ja vuk u janjećoj koži. Ti i ja možemo zajedno obrtati novce.
Fore s ovcama. -Gdje je ostatak tvog čopora? -Pa...
Razišli smo se. Principijelne razlike. -Ionako nemam baš ovčji mentalitet.
Tko je ovaj?
Baš kao što je rekla.
Kumba!
Stoj! Mama Vi je tu da sredi stvar.
Što? Jesam li pretjerao?
Onda? Gdje je paklena mačka?
Unutra. -Mislim da će dobiti društvo.
Je li vam potrebna pomoć, gospođo?
Udružili smo se u krdo kako bi stigli nekamo. Mi smo kao velika obitelj.
Nemoj mi reći. -Njih ne poznajem.
Počinje mi se vrtiti u glavi.
Držite se zajedno, djeco. -Mjesta za ugrožene vrste!
Tombi!
Ima li traga Kumbi? -Tamo je. Moram naći način da se probijem.
Ma, to je samo par iskri. Nećemo valjda dopustiti da nas ovaj roštilj zaustavi?
Baš je vruće. -Dobro djeco, držite se zajedno.
Hej Percy, osjećaš li taj miris? -Miriše kao... pečena antilopa.
Bit će on dobro, Tombi. -Da, žilaviji je nego što izgleda.
Je li stvarno ušao tamo?
Hajde, Kumba, možeš ti to.
Tu si, znači.
Napokon, glavom i bradom.
"I kada su izašli, svi su imali pruge".
"Ali, tada su svi izgledali isto".
Ali, ti nisi kao drugi. Je li tako?
Od ostalih jedva mi se i puls ubrza, dok ti...
Ti si taj kojeg sam čekao.
Pretkazano je da će se roditi zebra s pola pruga
i učiniti jednog od nas najmoćnijim leopardom ikada.
Ali sam pobio sve iz svog čopora kako bih te imao samo za sebe.
Tebe ću polagano obrađivati.
Jednu po jednu prugu.
Ti si polovina koja će me upotpuniti.
Ne možeš promijeniti to što jesi. -Samo je jedan način da saznamo.
Tata, pogledaj! Što se događa?
Mislim da je vrijeme da bježim.
Ne, Kumba! -Prekasno je. Bježimo!
Što je to?
Pogledaj svu tu vodu. -Odakle dolazi?
Pogledajte, to je Phango!
Kumba! -Živ je. -Pogledajte, to je Kumba!
Uvukao si mi se pod kožu, Kumba.
Kumba! Kumba! -Drži se.
O ne, Kumba! -Možeš ti to, prika! -Prepusti se sudbini.
To što ćeš me ubiti, neće ništa promijeniti, Phango. -Hoće, ako te pojedem.
Pazi!
Kumba!
Ne gledajte, djeco.
Lijepo je bilo poznavati te.
On... mrtav je? -Mogao je preživjeti.
Ne, ipak je mrtav.
Kumba! Ne!
Kumba...
Kumba! -Živ je!
Sine moj.
Gospode, prestrašio si me na...
Živ je! Kumba je živ!
Dobro je. -To je moj žilavi prika.
Kako je samo sve izveo!
Mislio sam da sam i tebe izgubio.
Živ je!
Kumba!
Hej, popljuvali ste me skroz. Mokar sam... Pa to je kiša!
Uspio je! -Dabome da jest, mala moja.
Ovo je definitivno gužva. -Znači li to da smo ponovo prijatelji?
Misliš da ćeš se tako lako izvući? Jesi li dobro?
Ovo je sjajno. Oduševljen sam.
Više nego dobro.
Ništa ne bih mijenjao.
Kao u dobra stara vremena.
Evo je, Tombi! -Daj je ovamo!
Moja je.
Vidi ti nju. -Nije loše za djevojku?
Moraš paziti na loptu. -Dobar šut, Kumba!
Čist start rogovima! -Za njom!
Dodaj! Tako je!
Kopita u vis!
Nora stiže!
Vrijeme je za time-aut. -Idemo, maleni. -Mama Vi...
Pusti ih da ostanu. Hoćete li Čuti stričeka Bradleyja kako pjeva?
Idemo, momci!
Tvoja je, Nigele! -Ide prema meni.
Ide pravo na mene. Imam je! -Hajde! Hajde, prijatelju!
Samo naprijed, Nigele!
Goool! -Sjajno!
Aut! -U terenu je. -Bio je aut. -Šalite se? Bilo je 100% u terenu.
Aut! Ili nije... ili jest. Nemam pojma.
Neke stvari se ipak mijenjaju. Ali, ne uvijek onako kako očekujemo.
A svakako pomaže kada vas netko malo pogura u pravom smjeru.
By Hossam - www.hossam.info