Det er begynnelsen på det 17. århundre.
Etter mordet på faren besteg den unge kong Ludvig 1 3. den franske kronen.
Den en gang så fredelige nasjonen er omgitt av fiender på alle kanter.
I Frankrike legger kongens rådgiver, kardinal Richelieu, -
- hemmelige planer for å ta makten.
Den uerfarne Ludvig og hans dronning Anna står alene uten en eneste venn.
Europa eksploderer snart i en krig som vil oppsluke hele kontinentet.
Kun en håndfull menn kan avverge den forestående katastrofen.
DE TRE MUSKETERER
VENEZIA, ITALIA
Marsj ut!
Holdt!
Ikke!
- Begynner De å bli uforsiktig? - Det samme spør jeg Dem om.
For fremtiden så vil "jeg elsker deg" være et mer passende svar.
- Kunne du ikke bare sagt "hallo"? - Så kjedelig, da.
- Hvordan var biskopen? - Ikke så god som du.
- Du er uforbederlig! - Det sier du sikkert til alle jentene.
Min herre! Husk at jeg er en dame!
- La meg røre Deres bryst. - Vekk med labbene!
La ditt navn holdes hellig. La ditt rike komme.
La din vilje skje, på jorden som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød,
og forlat oss vår skyld, som vi òg forlater våre skyldnere.
Amen.
Ikke mer vin!
- Hva? - Nøkkelen.
Er det denne nøkkelen du mener?
Hvem er du?
- Jeg er ikke prest. - Jeg er ikke egentlig en dame.
Jeg har ti minutter.
Jeg hadde ventet mer av en mann med din berømmelse.
Du har vel ikke noen idé om hvor jeg kan finne Athos og Aramis?
Aldri hørt om dem.
Dere franske spioner er utrolig arrogante og dumme. Og dere er så...
Sexy!
- Tenk at det tok så lang tid å ta deg. - Men det har du ikke!
Unnskyld?
- Du har ikke tatt meg. - Hva gjør du her, da?
Jeg tar deg.
Nøkkelen.
Vive la France!
Da Vincis hvelv.
Leonardo fikk det bygget for å beskytte planene for hans store oppfinnelser.
Skal vi åpne?
Nå!
Du har gjort ditt. Bli her, så møtes vi på samlingsstedet.
Vi kom hit sammen, og vi drar herfra sammen.
- Jeg går. - Vent!
Det er for lett.
- Trykkfølsomme plater under gulvet. - Jeg kunne klatre på veggene.
- Trekk et tau under taket. - Kan være minelagt det også.
Hva...? Vi har ikke hele kvelden!
Er det ingen hemmelige passasjer eller tunneler?
Nei, sir. Én inngang, én utgang.
Utmerket! Jeg vil at de musketerene skal dø!
Vaktskifte om to minutter, kanskje før.
Før!
- Hva nå? - Pytt, la gå?
Nei!
Jeg har en fluktplan.
Her er den.
- Du vet hva som er der oppe, Athos? - Ja. Hold pusten.
Hei! Kom dere ned dit igjen! Nå!
- Kom igjen, si det! - Jeg elsker deg.
Beklager å ødelegge stemningen, men kanskje vi kunne gå et annet sted?
For en gang skyld er jeg enig med presten.
- Alle for en! - Og en for alle!
- Hva skal dere nå? - Hjem til Paris.
- Og så? - Dit hvor Frankrike trenger oss.
Det er jobben vår.
- Jeg elsker deg virkelig. - Jeg vet det.
Så ikke ta dette personlig, det er rent forretningsmessig.
Hans tilbud var bedre.
Å, Athos!
Buckingham...
En gift.
I tilfelle du vil vite det, så var det ikke i vinen, men på glasset.
Giften ble først aktiv da den kom i kontakt med væsken.
Ta det rolig, den er ikke dødelig.
Men jeg tror nok en del av deg skulle ønske den var det.
Du tar alle sjanser, og jeg høster belønningen. Det er litt urettferdig.
Men la meg i hvert fall gi deg et råd på veien.
Ikke stol på noen.
Spesielt ikke kvinner.
Da vil du leve lenger.
Du sa du elsket ham rett før du bedro ham.
Det synes selv jeg var hjerterått.
Jeg tok bare skatten fra ham, du tok mye mer enn det.
Endelig... Krigsmaskinen!
ETT ÅR SENERE
Se ned.
Et knep jeg lærte av en gammel venn.
Motstanderen din vil ikke alltid være like edel som deg. Husk det.
- Mer kan jeg ikke lære deg. - Det tviler jeg på, far.
Behold det.
Det har gått i arv fra far til sønn i generasjoner. Nå er det ditt.
- Et våpen for en musketer. - Det virkelige musketervåpenet...
... har du her.
- Alle for en... -... og en for alle.
- Du minner meg om noen. - La meg gjette... Deg?
Nei. Den mannen jeg skulle ønske jeg var da jeg var på din alder.
Nå må du se til å komme deg avgårde.
Ta denne pungen med 1 5 kroner, det bør rekke til Paris.
Og du trenger en hest. Moren din insisterer på at du tar Smørblomst.
- Det er ikke stort, men... - Det er rikelig.
Prøv å holde deg unna slåsskamper.
Siden jeg er musketer, blir jeg nok nødt til å slåss litt.
- Så hold deg i bakgrunnen, hvis mulig. - Ja, mor.
- Ett godt råd til. - Ja da... hold deg unna bråk.
Nei, kom i vanskeligheter, gjør feil.
Slåss, elsk og lev!
Og glem aldri at du er fra Gascogne, og at du er vår sønn.
Dra nå. Kom deg avgårde.
TRE DAGER SENERE
I herrens navn, hva slags dyr er det?
Dyret han rir på er ikke rare greiene heller.
-Gi hesten min vann og mat. -Det er visst en hest!
Vennene mine trodde det var ei ku.
Unnskyld meg.
Jeg vet at dere bare fleiper.
Smørblomst... Hun er litt nærtagende av seg.
Jeg må be Dem om å unnskylde.
Jeg pleier ikke å gjøre det overfor tullinger fra Gascogne.
Ikke til meg, men til hesten min.
Du har såret henne.
- Og hvis jeg ikke gjør det? - Da må jeg drepe deg.
- Han skjøt meg! - Skarpt observert, unge mann!
Men det egentlige spørsmålet er, hvorfor er du ikke død?
Et kjøttsår. Siktet er uskarpt. Hvem har ansvaret for pistolene mine?
Kaptein Rochefort...
Vil ikke skitne til klingen med bondeblod!
Unge mann, la dette være en lærepenge. Den siste.
Nei!
Han er for pen til det.
Som De ønsker, Milady.
Kom, Rochefort. De venter oss i Paris.
Tusen takk!
Gå til side!
- Jeg tror du har fått nok. - Hvor er seidelen min?
Unnskyld!
- Tror du du er bedre enn meg? - Nei.
Alle for en.
- Unnskyld! Jeg beklager! - Er du blind?
Jeg jakter en mann som fornærmet hesten min og truet meg på livet.
- Du sølte på skjorta mi! - Jeg har dårlig tid.
- Ta disse. - 1 0 sous? Hvem tar du meg for?
- En drukkenbolt, slik du lukter. - Nå egger du til kamp.
- Hva mener du? - Du er blind og døv!
- Godt for deg at jeg er en "doktor". - Bra! Når kan jeg få time?
- Kl. 12, vinhandlergården, St.Germain. - Jeg kommer.
- Jeg kan ikke bestemme meg. - De ser meget ærverdig ut i denne.
Mens den blå fremhever Deres eleganse!
Det er vel så viktig!
Ærverdig. Elegant.
For å si som kong Salomo: Jeg tar begge!
Et ypperlig valg!
Du skjemmer meg bort, kjære.
Pass på hvor du går!
Beklager, det skal ikke gjenta seg. De mistet visst denne.
- Den er ikke min. - Jeg så damen gi Dem den.
Antyder De at jeg tar imot penger fra denne damen?
At jeg ikke kan kjøpe klær selv? Vet De hvem jeg er?
- Vet De hvem jeg er? - Nei!
Da er vi skuls!
Du er heldig. Vanligvis ville jeg ha slaktet deg på stedet.
Men jakken er helt ny.
Vinhandlergården, St. Germain, klokka ett.
Og kle deg til begravelse!
Lodder! Kjøp lodder, sir. Kanskje du har flaks i dag!
EIER AV DETTE TRANSPORTMIDDEL STEVNES
Fem franc?... Hei!
- Hva er dette? - Det er et forelegg.
En bot for ikke å fjerne dyreekskrementer fra offentlig område.
- På fransk? - Hesten din dreit på gata.
- Du fleiper. - Det sier alle.
Vet du hva?
Vinhandlergården, St. Germain, klokka to.
Merkelig gutt.
Milady de Winter!
Jevnt spill, Deres Eminense. Hvem spiller De mot?
Meg selv, i mangel på en god nok motstander.
- Hva er nytt fra England? - Han kommer.
Buckingham?
- Og... - Og?
- Han har bygget krigsmaskinen. - Stoler han på Deres lojalitet?
Han tror han er så smart.
- Han er så ondskapsfull. - Det avhenger av øyet som ser.
Ah! Richelieu!
- Er damen sendebudet fra England? -Meget skarpt iakttatt, Deres Majestet.
Si meg, frue...
Hva er nytt om Buckingham?
- Hva mener Deres Majestet? - Hvordan kler han seg for tiden?
I grønt, Deres Majestet.
Grønt?
Interessant! Og du har den frekkhet å anbefale blått!
Det skal jo være grønt! Hvorfor er jeg omgitt av udugelige idioter!
Grønt, grønt, grønt! Må jeg passe på alt selv!
Å, der er du. Skal vi sette i gang?
- Er du ivrig etter å møte din skaper? - Jeg har andre avtaler.
- De går du glipp av. - Jeg skal gjøre alt for å nå dem.
- Mine sekundanter. - Er det deg?
- Skal du duellere med denne slyngelen? - Avtalene mine!
- Klokken ett og klokken to. - Hvor lenge har du vært i Paris?
Siden i morges. Tålmodighet er ikke min sterke side.
- Ikke gode manerer heller! - Vent til det er din tur, gammern.
Hva skal jeg skrive på gravsteinen din? "Her hviler drittungen"?
D'Artagnan.
D'Artagnan. Jeg er Athos, dette er Porthos og Aramis.
De tre musketerene! Jeg har hørt om dere.
Av faren min, som også er musketer. Jeg kom hit for å slutte meg til dere.
- Du kom dessverre litt for sent. - Hva har skjedd?
Vi er ute av drift, nedskåret, utsatt for kardinalen eller utviklingen.
Ja, ja. Velkommen til Paris! Synd vi blir nødt til å drepe deg.
Kan jeg ikke bli en musketer, kan jeg likegodt duellere med en - eller tre.
Kverk ham nå, det er lunsjtid og jeg er skrubbsulten.
Holdt!
Å, Jussac...
Det må jeg si... Forfallet er satt inn! Trosser dere loven og duellerer?
Lei av å tyne småpenger av folk?
- Avsteng torget! - Overgi våpnene deres og bli med oss.
Med mindre dere setter dere til motverge?
Ny plan: Drep gutten, gi dem juling, -
- og så spiser vi lunsj. Jeg har godt av litt mosjon.
- Hva sa du? - Den klokeste vet når man skal gi seg.
- Dere er musketerene! - Feil.
Vi var musketerene. Nå er vi bare... oss.
Rochefort.
Skal vi bli med?
Drep dem.
La oss utligne forskjellen.
- Er det gøy å se på? - Se opp!
- Du svarte ikke på spørsmålet. - Er du alltid så høy på pæra?
Bare på tirsdager.
- Og når det er pene damer til stede. - Pokker ta deg!
Vi prøver å føre en samtale her!
Hva heter du?
Constance.
- Det høres veldig standhaftig ut. -En kvalitet du tydeligvis vet lite om.
Å jo! Innerst inne er jeg en håpløs romantiker.
Har du ikke fått nok?
Musketerene! Musketerene! Musketerene!
- Jeg hadde glemt hvordan det var. - Det har vi alle.
Navnet er d'Artagnan.
- Du må komme fra en liten by? - Hvordan visste du det?
Stilen din kan kanskje gå an der. Men dette er Paris. Hold deg til fekting.
Når det gjelder taleferdighet, er du en kløne.
Hun har rett, gutt. Paris-damer er mye mer kompliserte.
Tusen måter å si nei på, og bare få betyr "ja".
- De kommer sikkert tilbake. - Og da er det best å gå...
Vi går.
- Skal vi fortsette der vi slapp? - Nei, det er nok slåssing for en dag.
Enhver fiende av Rochefort, er min venn.
Rochefort er sjefen for kardinalens garde.
Frankrikes mektigste manns høyre hånd og Europas mest fryktede kriger.
- Du vet å hisse på deg de rette! - Som sagt fornærmet han hesten min.
Du er uredd, overlegen og impulsiv.
Du er sikkert død før solnedgang, men jeg liker deg, gutt.
- Hvor skal du bo? - Aner ikke.
Har du penger?
Ja vel, min herre.
Du og din flotte ganger er velkomne til å bo i vårt ringe hjem.
Midlertidig.
Det... skal inn dit.
Gi deg.
- Hva skal vi skåle for? - For kongen?
Han er et barn. Kardinalen styrer landet, så la oss skåle for ham.
Skål for Frankrike!
Vi har tjent det, slåss og blødd for det. Og hva har vi fått?
- Vennskap, kjærlighet? - Ta et råd, gutt.
- Ikke stol på noen. - Det må være noe du stadig tror på.
Dette.
Og dette.
De som vil innbille deg noe annet, er enten dumme eller har noe å selge.
Athos kan synes kald og uvennlig, men ikke la deg lure av det.
- Innerst inne... -... er han kald og uvennlig.
- Hva skjedde med ham? - Som med alle menn... en kvinne.
Ikke for å fornærme noen...
Men jeg trodde at dere ville være litt mer helteaktig.
Det min kollega prøver å si, -
- er at vi er avleggs.
Vi er krigere uten en krig.
Vi drikker og krangler med kardinalens menn, og så drikker vi litt til.
Det vi trenger er noe å kjempe for. Men gode saker finnes ikke lenger.
Derfor bør du bli prest igjen. Gratis vin ved høytider og bryllup.
- Og så nonnene! - Har du vært prest?
Til jeg innså at å tjene Gud og å tjene kirken ikke var samme sak.
Han ber stadig for dem han dreper. En gammel vane.
Slett ikke! De jeg dreper fortjener å dø.
De fortjener også fred, og de må tross alt ha trodd på noe.
Det gjør vi alle. Selv de verste.
Skål for det!
Planchet! Mer vin!
- Planchet! - Ups... beklager, mine herrer!
Det er dessverre ikke noe vin igjen.
Hva?! Så gå og hent mer, da!
Jeg kan dessverre ikke det.
Vi har ikke mer penger igjen.
- Planchet, hva er du? - Fullstendig verdiløs?
Like nyttig som en fis i en flaske. Kort sagt, et jævla naut.
- Men jeg kan ikke trylle heller! - Planchet?
Tusen takk, min herre.
Det var da forferdelig sjenerøst av en sånn kjekk, ung mann!
Tusen mange takk! Skal De sove her i natt?
Ja, i din seng.
- Så da sover jeg på... - Balkongen.
Utendørs? Ute på balkongen i kulda, med fugleskitt i håret?
Bra. Kan jeg bare...
- Vin, vin, vin! - Ja, selvfølgelig! Vin skal bli!
- Sjakk. - Åh, dette er et latterlig spill!
Kongen er da vel den mektigste brikken?
Kongen er den viktigste, men han trenger beskyttelse.
Tør jeg foreslå at De rokerer ham.
Sjakk matt.
Sånn. Hva sier du så?
Deres Majestet er en naturkraft.
- Du ble overrasket, hva? - Ja, det er sikkert og visst.
- Kan vi snakke litt utenrikspolitikk? - Ikke om Buckingham, vel?
Jo, dessverre. Han kommer til Paris i morgen.
Hans mester, kong James, vil høre vårt fredsforslag.
Så fint. Det er bedre enn at han begynner å tulle med meg.
En annen ting: En farlig rivalisering har oppstått -
- mellom majestetens musketerer og mine gardister.
- Hvem er innblandet? - Athos, Porthos, Aramis...
- De vanlige mistenkte. - Og en ung mann ved navn d'Artagnan.
Jeg har innkalt dem på slottet, slik at Deres Majestet kan straffe dem hardt.
Hans Majestet Kongen!
Å krangle med kardinalens gardister er ikke bra!
- Hva sier dere til deres forsvar? - Vi...
-... ber ydmykt om tilgivelse. - Ja, det håper jeg da inderlig.
- Si meg, hvor mange var innblandet? - Vi var fire og de var 40.
Fire mot 40?
Og dere slo dem ned i støvlene?
Ja, jeg blir nødt til å straffe dere, veldig strengt.
- Det forstår dere vel? - Ja.
Hennes Majestet Dronningen!
Anna? For en hyggelig overraskelse!
Vi ville treffe de tapre musketerene som hamlet opp med gardistene.
Fire mot 40? Eller var det 400?
Bare 40, Deres Majestet. Vi hadde en dårlig dag.
Typisk musketerer! Når det blir skrevet sanger om dem, er det blitt til 4000!
Jeg håper ikke du straffer dem for strengt?
Det er jo typiske guttestreker.
Du må være d'Artagnan?
Hoffdamen min har fortalt hvor modig og flott du var i går.
- Men prøv å ikke være så uvøren. - Kan ikke for det, Deres Majestet.
Synderne, Deres Majestet...
Reis dere opp, da.
Athos, Porthos, Aramis.
Unnskyld at jeg sier det, d'Artagnan, men du ser litt lurvete ut.
Faren min er en fattig mann.
Tidligere musketer også. Dette er de eneste klærne jeg har.
Du godeste, det må vi rette på.
En musketer, eller sønnen til en, kan ikke gå rundt og se ut som en boms.
Nye klesdrakter til alle sammen! Det sørger De for, kardinal.
Og en pung med gull til hver av dem, som belønning for deres heltemot.
Sørg for det også, kardinal. Og ja, det er sant:
Ikke mer slåssing med Hans Eminenses gardister.
Ellers blir det ikke noen igjen av dem.
- Må jeg foreslå en litt mer... - Unnskyld, kardinal.
Kongen behøver neppe råd i dette. De er tross alt hans musketerer.
Adjø, mine herrer.
Stikk avgårde nå, lømler.
Men kom til paraden i morgen. Ikledd deres nye drakter.
Jeg er trett av disse kongelige barna. Tiden er inne for handling.
La oss utnytte Buckinghams besøk til vår egen fordel.
La oss spre rykter om at han har hatt et hemmelig stevnemøte med dronningen.
Hvordan har De fått nyss om dette?
Jeg har lest dronningens brev fra Buckingham.
Med Buckinghams håndskrift og segl?
En dame med Deres talent vil lett kunne skaffe slike bevis.
Snilt av Dem å si det, -
- men kongen vil neppe akseptere slike brev som endelig bevis på utroskap.
Da får vi gi ham noe mer håndgripelig.
Som ett av dronningens smykker gitt til Buckingham som kjærlighetsgave.
Buckingham vil bli ydmyket.
- Kongen sjokkert. - Dronningen vil bli henrettet.
Frankrike vil ikke ha annet valg enn å gå til krig.
Og slik tidene er, vil Frankrike vende seg mot en sterkere leder.
En som er bedre skikket til å lede nasjonen enn en sjalu tenåring.
En mann som Deres Eminense.
Hvor blir det av ham? Han eier ikke manerer!
La ankeret gå!
Demp brennerne!
Pokker til frekkhet!
- Hva heter den tingesten, Richelieu? - Et luftskip, Deres Majestet.
- Hvorfor har ikke jeg et slikt? - En forglemmelse, rett og slett.
Bygg et til meg, da!
- Sikre tauene! - Alle tau sikret!
Buckingham!
Blått.
Deres Majestet.
Flott drakt. Veldig retro.
Alle i London gikk i det... For et år siden? Eller to?
Håper ikke reisen var for slitsom?
Slett ikke. Tvert imot.
Det er en drøm å navigere, og bringer meg ett skritt nærmere himmelen.
Kardinal!
Som en Guds tjener har De selvsagt ikke bruk for et slikt primitivt redskap.
Kong James ivrer etter å høre fredsforlaget.
- Lord Buckingham. - Anna, Deres Majestet!
- De er vakrere enn jeg kan huske. - Har dere truffet hverandre før?
- For lenge siden. - En for alltid minneverdig aften!
Akkurat. La oss gå inn.
- For en hyggelig overraskelse! - Enda en bekjent av Dem, forstår jeg?
- Ja, vi har truffet hverandre. - Forrige gang lå De også på kne.
- En meget uheldig vane. - Neste gang får jeg oppreisning.
Det skal bli spennende. La oss diskutere fredsforslaget i mellomtiden.
Du må gi meg navnet på interiørarkitekten din.
- Vin? - Jeg drikker ikke.
Hva med den fine flasken med Bordeaux i skrivebordsskuffen din?
Du må gi meg navnet på din spion på slottet.
I like måte.
England har ikke råd til en krig på to fronter.
Landene våre er på bristepunktet. En fredsavtale vil være av stor fordel.
Hvem sin fordel? Deres eller vår?
Jeg har tro på at krigsmaskinen -
- vil skape ny balanse.
Veldig imponerende.
Marsj! Venstre, venstre, venstre, høyre, venstre.
På stedet holdt!
Helomvending!
Stans der. Dette er dronningens fløy. De har ikke lov å være her.
Jeg gikk meg bort og tok feil retning. En dør lukket seg bak meg.
Jeg er fanget her oppe, i denne solen, i denne heten.
Det skal nok gå bra. De er i trygge hender.
Skyter De, så hører de Dem!
Constance! Hei, unnskyld meg.
Unnskyld meg, Deres Majestet. Det tar bare et øyeblikk.
- Hva gjør du her? - Hans Majestet ville snakke med meg.
- Ikke dårlig, hva? - Så fint. Men du må unnskylde meg.
Jeg tenkte at når jeg er ferdig hos majesteten, så kunne vi snakke litt.
- Jeg kan ikke. - I morgen?
Jeg har andre planer. Du har kanskje nye klær og kongens gunst, -
- men du oppfører deg ennå som en klossete landsens gutt. Unnskyld meg.
Og holdt!
Helt om!
Innkalt to ganger på to dager. Deres Majestet beærer meg.
Å, ikke ta det så høytidelig. Du er en god mann, d'Artagnan.
Si meg, hvordan behandler damene deg for tiden?
- Jeg kan ikke klage. - Nettopp. l like måte.
Saken er den...
Jeg har en venn.
En helt alminnelig fyr, som Dem og meg. Han giftet seg ung. Politisk allianse.
- Han kjente knapt jenta. - Men han liker henne?
Å, jo da. Han liker henne veldig mye.
- Liker hun ham? - Ja, ser De, det er problemet.
Han vet det ikke sikkert.
Han føler seg så dum når han er sammen med henne. Sier gale ting.
Svetter i håndflatene. Hjertet dunker, så han er redd hun kan høre det.
Det er en lidelse å se på henne. Har De følt det slik noen gang?
Ikke inntil for nylig.
Så hva skal vi gjøre? Jeg mener min venn... Hva skal han gjøre?
Han bør erklære sine følelser.
Vise åpent at han bryr seg om henne.
- Være seg selv. - Det sa jeg til ham også.
Da er han dobbelt heldig som har Deres Majestet som venn.
Ja.
Det er godt å ha venner.
Unnskyld meg et øyeblikk.
- Hvordan har du det? - Bare bra.
- Jeg går i blått! - Og du ser veldig flott ut.
Tusen takk. Og du ser... helt nydelig ut.
Jeg sa nettopp til d'Artagnan hvor...
Hvor vakker du er.
Takk, min herre.
- Hvordan gikk det? - Som smurt.
De drar tilbake til London sammen med Buckingham og diamantene.
- Og hva skal jeg gjøre med dem? - Legg dem i bankhvelvet hans.
- Det sikreste stedet i hele England. - Tower i London.
Når ryktet settes ut, vil han nekte alt.
Men når diamantene blir funnet hos ham...
Vil England være i krig som resultat av hans sidesprang.
Og... hva med Frankrikes fremtid?
Jeg vil lede Frankrike.
En siste ting...
Jeg antar det er temmelig enkelt for en dobbeltagent å spille på begge sider.
Har De noen grunn til å tvile på min lojalitet?
Spar meg retorikken.
Jeg vet hvem De er og hva De er.
De har et beundringsverdig talent for moralsk fordervelse og forræderi.
Men jeg vil ødelegge Dem ved første mistanke om at De motarbeider meg.
Forstår vi hverandre?
Det er en annen side av den saken.
En arbeidsgiver kan enkelt slette alle bånd til sine hemmelige agenter -
- hvis de skulle bli avslørt, og la dem råtne i fengsel eller henges i galgen.
Hvor vil De med dette?
Jeg vil ha en garanti for at jeg ikke vil få en lignende skjebne.
Kall det gjerne en forsikringspolise.
Mitt ord skulle være tilstrekkelig.
Jeg trenger nok noe litt mer...
... håndgripelig.
"Det er etter min ordre og for landets beste -"
"- at bæreren av dette har gjort det som er blitt gjort."
- Fornøyd? - Umåtelig.
Deres Majestet!
Lilla?
Moten står den kjekke bi.
Her... se om denne passer.
De må hilse til dronningen.
Jeg vil overbringe Deres diplomatiske forslag til kong James med det samme.
Kardinal Richelieu, en fornøyelse.
Gleden er på min side.
Deres Eminense.
Richelieu! Richelieu!
Det har skjedd noe aldeles forferdelig!
Det er funnet kjærlighetsbrev hos dronningen fra ham.
- Buckingham, selvfølgelig! - Har De tatt dette opp med dronningen?
Selvfølgelig ikke! Hun vil bare nekte alt.
Ja, jeg forstår Deres dilemma.
Blir det nevnt noe spesielt møte i brevene? Noen detaljer...
- Et tegn på hengivenhet, kanskje? - Ja! Det er det.
Et halskjede. Det jeg ga henne på bryllupsdagen.
"Jeg vil alltid verdsette smykket med de 1 2 diamanten De ga meg."
"Beviset på vår fullbyrdede kjærlighet."
Vil "fullbyrdet" si det jeg tror det gjør?
Ja, jeg er redd det gjør det.
Å, herregud.
- Det De bør gjøre er å holde et ball. - Hvordan vil det hjelpe?
Det vil gi Deres Majestet en anledning til å be dronningen om å bære smykket.
Å, Richelieu, det er smart tenkt.
- For hvis hun har diamantene... - Kan De være helt trygg.
Og hvis hun ikke har dem?
Han holder ball om fem dager. Få diamantene mine pusset hos gullsmeden.
Jeg vil ha kongens udelte oppmerksomhet den kvelden.
- Jeg håper ikke jeg forstyrrer. - Slett ikke, Deres Majestet.
- Hva skylder... ? - Jeg vet det.
- Kanskje De kan være litt mer presis? - Jeg vet det.
Er det nå jeg skal bryte ut i hysterisk latter -
- og tilstå et djevelsk komplott?
Men dessverre må jeg si at jeg ikke aner hva De snakker om.
- Jeg tenkte De ville si det. - Hvorfor beæres jeg da med et besøk?
For å se Dem i øynene når De sa det.
Deres Majestet?
Alt er ikke tapt ennå.
Ja, ja!
- Det står da ikke om livet! - Jo, faktisk.
Jeg skal få tak i diamantene som dronningen tror er hos Buckingham, -
- ved å bryte meg inn i et sterkt bevoktet bygg?
De vil kaste mistanke på hertugen, så Tower i London er et logisk valg.
Og så hjem til Paris, forbi alle soldater, snikmordere og dusørjegere, -
- på begge sider av kanalen, som vil prøve å stoppe meg. Var det alt?
- Du har fem dager på deg. - En detalj. Noe mer?
- Nei. - Da har jeg bare ett spørsmål:
Hvorfor i all verden skulle jeg gjøre det?
Da sier vi det.
Diamantene, Buckingham, Tower, fem dager, -
- dronningens rykte og Frankrikes skjebne. Hvem er med meg?
Dronningen vil nok lønne oss godt.
"Grev" Porthos! Det klinger bra.
De engelske damene er visst som frossen champagne.
Is utenpå, men når de først er tint...
Dette er ingen stor sak, men den får holde.
Buckingham er der. Og det er hun også.
Grevinne de Winter. Charlotte Backson.
Anne de Breuil. Lady Clarick. Milady.
Milady? Henne kjenner jeg. Jeg så henne med Rochefort.
Hun har byttet til kardinalens side igjen.
Hva gjør du hvis du får tak i henne?
Musketerer, lukk opp i kardinalens navn!
- Du ble skygget. - Det er Rochefort.
Athos, Porthos, Aramis og d'Artagnan.
Overgi våpnene, og ingen blir skadet.
Straks de kommer ut, drep dem.
Tenn faklene!
Jeg teller til fem, så røyker vi dere ut!
En, to, -
- tre...
- Å, unnskyld, jeg så deg ikke. - Pokker ta deg!
Brann!
La meg gjette: Dere vil fortelle at musketerene er døde, -
- alt går som planlagt, og at jeg har ingenting å bekymre meg om?
Vi ble overrumplet, Deres Eminense.
Jeg trodde planen var at dere skulle overrumple dem ?
- Eminense... - Du liker visst det ordet.
Å gjenta det, gjør meg ikke mildere stemt.
Varsle Milady, vokt havnene. Ingen reiser uten min tillatelse.
Utlov en dusør på dem. Jo større jo bedre.
Ja, Deres Eminense.
Rochefort?
Ikke svikt meg igjen.
Jussac er der med mange hjelpere. Umulig å komme forbi.
Hvordan kom han hit så fort?
- Hva nå? - Noen må avlede ham.
- Jeg gjør det. - Jeg kan... kanskje ikke.
Feil. Dere kan ikke avse noen av dere.
Jeg kan ikke slåss, men jeg kan hjelpe dere her og nå.
- Hvis de tar deg... - Det gjør de ikke. Jeg er hoffdame.
Du er en ettersøkt person på vei til å stjele fra Englands mektigste mann.
Hvem av oss bør være nervøs? Dra nå, slik at du kan komme tilbake.
Gi meg hatten din.
D'Artagnan! Etter ham!
Vent!
Diamantene ligger i Buckinghams hvelv.
Nederst i Tower, ved kronjuvelene. Låsen er avansert.
Buckingham har nøkkelen på seg. Gangen dit er minelagt.
Det blir jo enkelt. Litt brød og ost, dere?
Du var ikke ferdig. Å, ikke kjeft på meg.
Etter det blir det verre. Vi må forsere tre steinvegger og en vollgrav.
Deretter noen hundre soldater.
Siden Milady har varslet vår ankomst, er det antakelig mange flere.
Kan vi ikke fortelle Buckingham at Milady konspirerer mot ham?
Han vil ikke tro oss; vi er jo hans fiender.
Milady vil dessuten forsikre ham.
Athos kommer.
Si meg, hva tror du han er ute etter?
Spiller det noen rolle?
Uansett hva det er, så er det kun en unnskyldning for å få hevn fra Venezia.
Han vil ha meg, og han vil ha deg.
Da er det best vi forbereder oss på at han kommer, ikke sant?
Vi kan ikke kjempe oss igjennom, men vi kan lure oss igjennom.
Han vil sikkert prøve å lure seg inn.
Han vet at vi venter ham, men det øker bare spenningen.
Hun kjenner oss, hvordan vi ser ut og hvordan vi tenker.
Han vil tildele gruppene hvert deres inntrengningssted for å øke sjansene.
- Vi er fire... - Vi er faktisk fem, hvis du...
Han er en god dykker. Han tar nok vannveien gjennom Forræderporten.
Aramis vil bruke smidighet og list.
Pass på hvert tårn og hvert tak.
Porthos vil bruke ren muskelkraft.
En av hans metoder er å la seg ta til fange.
Enda en grunn til ikke å ta noen av dem levende.
En siste ting...
Han vil prøve å sette oss opp mot hverandre -
- ved å påstå at vi konspirerer mot hverandre som for eksempel:
At jeg er kardinalens dobbeltagent, -
- eller du prøver å bli kvitt meg.
Jeg forsikrer deg at det ikke har et snev av sannhet i seg.
Men...
... jeg burde nok -
- sjekke om du har noen skjulte våpen på deg.
Slik kan det gjøres.
Og det er nøyaktig hva hun forventer.
Derfor gjør vi det uventede. Vi går inn i dagslys.
En av oss skjuler seg blant vaktene. Det er jo så mange nye vakter likevel.
Og du d'Artagnan blir jokeren.
Vi er lokkeduene.
Vi vil avlede dem og holde dem unna deg så mye som mulig, -
- men i siste ende avhenger dette av deg.
Du ville bli en musketer. Du vil tjene Frankrike.
Nå har du sjansen.
- Du så vel at jeg ga tegn? - Du kavet som en idiot!
- Det var et tegn! - Jeg prøver å tenke som deg.
Men jeg får ikke stappet nok sagmugg i knotten!
- Slutt med det der! - Endelig, en ordensmann.
- Arrester denne mannen! - Du kan ikke arrestere meg!
Min herre, den første musketeren er arrestert.
Spillet er i gang. Før ham til meg og doble vaktene.
Doble troppene. Doble alt.
De vil komme til oss.
Det ser ut til at Hans Nåde har alt under kontroll.
Det er vel i orden at jeg ikke blir her for å se utfallet?
- Tror du jeg taper? - Tvert i mot.
Jeg har ikke noe i mot at du dreper Athos, men jeg vil slippe å se ham dø.
Si meg, hva er yndlingsfargen din?
Rød. Hvordan det?
Jeg ville se om du var i stand til å snakke sant.
Kjør meg så langt vekk herfra som mulig.
Har du sett hva katten har dratt med seg inn!
Hvordan står det til med Athos?
Hans gamle gode jeg, sikkert.
Tenk å sende en gutt til å gjøre en manns jobb.
Det er nesten en fornærmelse.
Hva var du forresten ute etter?
Hemmeligheter? Spioner? Det er jo bare et spill.
Selv om tapet, som du snart vil oppdage, kan bli stort.
Hva?
Ingen siste ord eller fornærmelser? Ikke noen bønn om nåde eller...?
Hva er klokken?
Omtrent to. Hva så? Har du det travelt?
Se ut av vinduet.
Det var ikke de som var lokkeduene, det var jeg.
- Ber om tillatelse til å komme ombord. - Innfridd.
Athos!
Det fine med å kjempe mot en tenkt motstander, kaptein Rochefort, -
- er at han alltid er dyktig, men likevel lett å bekjempe.
Seiersglansen uten risiko for tap.
De kom vel ikke for å imponere med dine fektekunster?
Nei, Deres Eminense.
- Jeg har gode nyheter. - For eksempel...?
- Har ikke Buckingham diamantene? - Nei.
Milady tok ikke sjansen på at vi klarte å bryte oss inn i hvelvet.
Hvor er de nå?
Hos den eneste hun stoler på.
- Det betyr at alt er forgjeves. - Det vil jeg ikke si.
Du var lokkeduen, vi skulle få deg ut, men krumtappen i planen...
Det var en ganske annen.
En som selv ikke Milady ville mistenke.
Kusk, hva pokker foregår?
Jeg bare gjør som De sa: "Så langt vekk som mulig."
Planchet, jeg trodde aldri jeg ville komme til å si dette, men: Godt gjort.
Takk, min herre. Det er stort. Særlig når det kommer fra deg...
- Hold munn, Planchet. - Ja, min herre.
Ikke.
Vi fjernet kruttet for sikkerhets skyld.
Hva skjer nå?
Du gir meg diamantene, ellers plukker jeg dem av liket ditt. Du velger.
- Er det noe mer du vil jeg skal ta av? - Kom deg ut.
Hei, gutter, det var lenge siden.
Dette må være den unge mannen fra Gascogne?
Vi har møttes før.
Å, ja. Verden er ikke stor.
Jeg lot ikke Rochefort drepe deg.
Du husker vel det?
- Drepte du Buckingham? - Nei.
- Men du vil drepe meg? - Ja.
- Du ville spare ham, men drepe meg? - Ja. Jeg hater ikke Buckingham.
Her.
Dette kan komme til nytte.
Gå.
Athos.
Hun døde i det minste som hun levde: På sine egne premisser.
Hun gjorde det for min skyld.
Jeg ville ikke kunnet leve med meg selv, om jeg hadde skutt.
Kom, vi går.
Deres Majestet.
Min kjære. Du virker urolig?
Nei da. Deres Majestet bare overrasket meg.
Å, unnskyld meg.
Jeg ville bare stikke innom og si hvor mye jeg gleder meg til i kveld.
Det burde bli ganske storslagent. Kostymer, fyrverkeri og sånn.
Men du... Du blir det mest storslagne.
Og særlig siden du vil ha på deg diamantene.
Du vil ha dem på deg, ikke sant?
Det er veldig viktig for meg at du gjør det.
Da vil jeg ha dem på, Deres Majestet.
Da ses vi i kveld, da.
Hun lovte å ta de på seg. De tror vel hun gjør det?
Helt sikkert, Deres Majestet.
Helt sikkert.
Jeg hater å fly!
Pokker!
Hardt styrbord!
Nå som vi har deres oppmerksomhet, kan vi se om dette kan løses fredelig.
Gascogner!
Du har oppgradert farkosten? Men nok en gang er du slått.
Takket være Milady, som ga meg Buckinghams tegninger for lenge siden.
Som du ser, har vi gjort noen forbedringer. Er hun ikke flott?
Hva vil du?
- Jeg vil ha diamantene. - Kom og ta dem.
Med glede! Jeg kan blåse dere i filler så lett som bare det.
Men skyter dere på meg, vil dere drepe frøken "ung-og-vakker".
Jeg gir dere 60 sekunder.
Han skyter oss straks han har diamantene.
- Vi kan ikke flykte. - Vi kan ikke slåss!
Har du liksom monopol på tap? Hva om hun dør?
En kvinnes liv eller Frankrikes fremtid. Hva ville du gjort?
Jeg har ofret mye for ære, konge og land. Vet du hva jeg har lært?
Tunge valg og ofre holder deg ikke varm om natten.
Livet er både for kort og langt uten noen ved din side. Ikke bli som meg.
Velg kvinnen. Kjemp for kjærligheten, d'Artagnan.
Frankrike klarer seg selv.
Tiden er omme!
Utveksling! Jeg går over til dere med diamantene, jenta går over til oss.
Når jeg vet at hun er trygg, så gir jeg dem til deg.
Greit. Men jeg vil se diamantene først.
Planchet?
Skjær henne løs.
- Senk landgangen! - Senk landgangen!
Fornøyd nå?
Du lærer visst aldri.
Avfyr kanonene!
Hardt styrbord.
Avfyr kanonene!
Bra. Dette vil jeg at De skal se. Gjør ende på dem!
- Vi kan verken flykte eller vinne. - De vil nok ikke overgi seg heller.
Vi kan gjemme oss, der inne.
Avfyr kanonene!
Sett kursen etter dem!
Han er i hvert fall iherdig.
Vi kan ikke fly inn i stormen!
Er det flere som vil bestride ordre?
Bra.
Er det nå vi kan snakke om lønnsforhøyelse?
- Kjeften, Planchet. - Ja vel, min herre.
Hvor er de?
- Du finner dem aldri der inne. - Bare vent og se.
Fortsett etter dem!
Jeg tar d'Artagnan!
Vet du hva problemet ditt er, gutt? Du har lest for mange bøker.
Og så trodde du på dem.
Mot, ære. Alle for en.
Men historien ble ikke skrevet av helter, men av vinnere.
Hold utkikk!
Andre runde.
- Stig, for pokker! - Vi er for tunge!
Er du redd for å møte meg i en hederlig kamp?
Neppe. Jeg slåss bare ikke hederlig.
Kaptein Rochefort!
Kast ballasten! Kast alt!
- Og start brennerne! - Over kanten!
- Ut med tønnene! - Fortere!
Skal vi gå i gang?
Hold fast!
Unna!
Løp!
Jeg har stadig diamantene. Hva vil du gjøre med det?
Drepe deg.
Hvis du insisterer.
Du skulle holdt deg i Gascogne, gutt.
Du skulle sagt unnskyld til hesten min.
Omring slottet! Skyt musketerene!
Bruk alle menn og alle nødvendige metoder!
- Deres Eminense... - Ikke avbryt! De mennene må ikke...
Arrester de mennene!
Hva skal dette bety?
- Disse mennene... - Vil gi Dem en gave fra kardinalen.
Kardinal, det behøvde De da ikke.
-Deres Majestet ba meg skaffe et slikt. - Ja, det er sant.
Men hva har skjedd med det?
Buckinghams spion, Rochefort, ville sabotere luftskipet.
Er ikke han kaptein for garden din?
Det var faktisk Hans Eminense som avslørte forræderen.
"Det er etter min ordre og for landets beste -"
"- at bæreren av dette har gjort det som er gjort."
- Det er da Deres underskrift! - Det ser slik ut, Deres Majestet.
Altså: De skaffet meg et luftskip og avslørte en slange iblant oss.
Hvordan kan jeg belønne Dem?
- Jeg har et par forslag. - Anna?
Jeg kommer rett fra gullsmeden.
Det er litt tidlig, men orkesteret er her, og det er vi også.
Har Deres Majestet lyst til å danse?
Ja, veldig gjerne.
Gjør dere klare, folkens!
D'Artagnan. Ja, ja...
De er visst ikke den eneste som vinnerjenta.
Deres Majestet er et naturtalent.
Jeg antar det.
Og jeg tror snart De vil legge merke til flere forandringer her.
Tusen takk... for alt.
Ingen årsak.
- Spill opp! - Deres Majestet.
Innta plassene, mine herrer.
Flott fremført.
Jeg kunne trenge menn som dere.
- Jeg har en jobb alt. - Jeg er alt for rik.
Takk, men ellers takk.
- En dag vil dere ønske dere sa ja. - Kanskje, men ikke i dag.
Kanskje ikke i dag.
- Nyter du forestillingen? - Er du alltid så høy på pæra?
Bare på tirsdager. Og når det er vakre kvinner til stede.
Synes du jeg er vakker?
Det er faktisk tirsdag.
Så, hva nå?
- Vi drikker. - Og så?
Vi drar dit vi blir sendt, dit Frankrike har behov for oss.
- Trodde ikke du trodde på sånt lenger. - Jeg tror på oss.
Før jeg slutter med det, er det ennå ting det er verdt å slåss og dø for.
Alle for en! Og en for alle!
Vet dere, at selv om dere kan være slemme, tøffe, -
- hissige drittsekker, -
- så tror jeg at på bunnen er dere egentlig...
Å, hold kjeft, Planchet!
Jo, jo. Selvfølgelig.
I tilfelle du lurer, så er ikke dette dødsriket.
Jeg er ikke død. Og det er ikke du heller.
- Hvordan...? - Jeg fulgte etter Athos.
Vi fisket deg opp av kanalen.
- Hvor skal vi? - Til Frankrike, så klart.
For å få tilbake det som er mitt, og betale med renter.
Norske tekster: Trine Borg