I förra säsongen av AMC's The Walking Dead...
Pappa!
Jag har en skuld till en man jag mötte.
Vad är det som hindrar dig?
Walkie-talkien, den i väskan som jag tappade.
Du sa till mig att han var död!
Vi åker till CDC.
Om det finns något kvar, så borde det vara där, inte sant?
Vart är allihopa?
Jag är den enda som är kvar.
- Jag älskar dig. - Snälla!
- Nej, jag stannar! - Jag stannar också.
Andrea, nej!
Dom kommer.
Lägg dig ner!
Jag börjar tro att du inte kan höra mig.
Men det finns alltid en chans, eller hur?
Den där lilla möjligheten.
Allt handlar om små möjligheter.
Jag försökte att göra allting rätt,
hålla folk säkra.
Jag försökte, Morgan.
Jag försökte.
Vår grupp är mindre nu.
Vi förlorade en till, i förrgår.
Det var hennes val.
Jag kan inte säga att jag klandrar henne,
men hon förlorade sin tro.
CDC var en återvändsgränd.
Jag mötte en man där,
en vetenskapsman.
Han berättade en sak.
Han berättade...
Det spelar ingen roll.
Det som spelar roll är att vi ger oss vidare.
Atlanta finns inte längre.
Vi ska försöka med Fort Benning.
Vi har en lång och svår resa framför oss,
kanske svårare än vad jag kan föreställa mig.
Men den kan inte vara svårare än vad den har varit hittills.
Eller?
125 miles...
Som ligger framför oss.
Jag försöker verkligen att inte förlora min tro.
Det får inte hända. Om jag gör det, dom andra...
Min familj, min fru...
Min son.
Det är bara några få av oss nu.
Så vi måste hålla ihop,
slåss för varandra,
vara villiga att riskera våra liv för varandra
om det skulle komma till det.
Grabben, nu drar vi.
Det är våran enda chans.
Var försiktig där ute, Morgan.
Jag hoppas att du och Duane är okay.
Håll er borta ifrån vägarna.
Fortsätt framåt.
Håll dina ögon öppna.
Jag vet inte, håll...
Håll er säkra.
Så kanske vi syns i Fort Benning nån dag.
Vänliga hälsningar, Rick.
Jag tänkte på vår resa till Grand Canyon med Carl.
Det kommer inte jag ihåg.
Nej, det borde du inte. Du var bara en baby.
Dessutom så kom vi inte längre än Fort Worth.
Nej, du blev sjuk. Jag visste inte att en baby kunde spy så mycket.
Ja, ick.
Läkaren i Texas sa att du skulle överleva.
Sen vände vi och körde hem.
Det suger.
Nej, det var en bra resa.
Den bästa.
Kan vi åka dit och titta? Till Grand Canyon?
Jag skulle vilja.
Det vill jag också.
Kan vi åka?
Vi skulle aldrig åka utan dig och din mamma.
Det är ett löfte.
Verkar komplicerat.
Det svåra är
att få ihop alla delar på samma sätt igen.
Jag skulle kunna rengöra din,
visa dig hur.
Åh ja.
Det är en läcker pjäs.
Det var en gåva
från min far.
Han gav den till mig precis innan Amy och jag gav oss av på vår road trip.
Han sa att 2 ensamma tjejer
borde kunna försvara sig.
Smart man, din far.
Kolla, den...
Den har en begränsad kapacitet.
Ser du? Den håller bara 7 skott.
Åh nej.
Ser du nån väg i genom?
Eh, vi kanske skulle vända tillbaka.
- Det finns en förbifartsled. - Vi kan inte avvara bränslet.
Jösses.
Jag sa ju det. Sa jag inte det?
Tusen gånger. Död i vattnet.
Problem, Dale?
Bara småsaken att vara fast mitt i ingenstans,
utan något hopp...
Okay, det var dumt.
Om du inte kan hitta en kylarslang här...
Det finns massor av saker vi kan hitta.
Jag kan slanga mer bränsle från bilarna här till och börja med.
- Kanske lite vatten. - Eller mat.
Detta är en kyrkogård.
Jag vet inte hur jag känner för det här.
Okay, okay, nu kör vi.
Kom igen nu. Se er omkring,
samla ihop det ni kan.
Barn, titta inte.
- Vilken av dom? - Plattmejseln.
Det är alltid plattmejseln till slangklämmor.
Här, gör det du.
Lär dig något.
Ed lät aldrig mig ha på mig fina saker som den här.
Vi kommer att behöva kläder.
Hallå, Carl.
Alltid så jag kan se dig, okay?
Du med, Sophia.
Allt är lugnt.
Glenn.
Hade vi dåligt med vatten?
Spara lite åt mig!
Det är som att bli döpt.
Åh, Christus.
Lori, lägg er under bilarna.
Carl, Sophia, ner med er nu.
- Carl och Sophia. Sophia. - Shh shh. Lägg er under.
Vad?
Shh.
Åh!
Okay.
Skit.
Lori.
- Det är 2 vandrare efter mitt barn. - Shh shh.
- Är du ok? Är du ok? - Skjut dom!
Nej, nej!
Vandrarna på vägen skulle höra det.
Då skulle det inte bara vara 2, utan hundratals.
Kom här. Kom igen.
Okay, stanna här.
Du stannar här. Vänta.
Kom igen.
Sophia, du måste göra precis som jag säger.
Göm dig där inne. Tryck in dig ordentligt.
- Jag lockar bort dom ifrån dig. - Nej nej, lämna mig inte.
Lyssna.
Dom blir inte andfådda. Det blir jag.
Jag kan bara handskas med 1 i taget.
Jag skulle inte kunna skydda dig.
Det är såhär vi båda överlever. Förstår du?
Okay? Gå, gå, gå, gå.
Om jag inte kommer tillbaka, spring tillbaka till motorvägen,
tillbaka till dom andra, samma väg vi kom.
Se till att ha solen på din vänstra axel.
Kom igen!
Din fula jävel. Kom igen!
Säker på att detta är stället?
Jag lämnade henne precis här.
Jag lockade iväg vandrarna en bra bit åt det hållet, uppför bäcken.
Utan en paddel, verkar vara vart vi hamnat.
Hon var borta när jag kom tillbaka.
Jag antog att hon gav sig av, sprang tillbaka till gruppen.
Jag sa till henne att gå åt det hållet
och hålla solen på hennes vänstra axel.
Du, lilleman, kan du inte ställa dig på sidan?
Du sabbar spåret.
Antar att hon vet skillnaden på höger och vänster.
Shane, hon förstod mig bra.
Ungen är trött och rädd.
Det var nära ögat för henne, med 2 vandrare.
Man måste undra hur mycket hon hörde av det du sa.
Har färska fotspår här.
Hon gjorde som du sa, tillbaka mot motorvägen.
- Vi sprider ut oss, rör oss tillbaka. - Hon kan inte ha kommit långt.
Vi kommer att hitta henne.
Hon kommer att sitta utmattad i en buske nånstans.
Hon gjorde rätt till precis här.
Hon behövde bara fortsätta framåt.
Hon svängde av åt det hållet.
Varför skulle hon göra de?
Hon kanske såg nåt som skrämde henne, som fick henne att springa undan.
En vandrare?
Jag ser inga andra fotspår.
Bara hennes.
Så vad ska vi göra? Ska alla fortsätta?
Nej, bättre om du och Glenn ger er tillbaka till motorvägen.
Folk kommer att börja få panik.
Låt dom veta att vi följer hennes spår och gör allt vi kan.
Men framför allt, se till att alla är lugna.
Jag håller dom upptagna med att länsa bilar.
Kommer på lite andra uppgifter. Jag håller dom upptagna.
Kom igen.
Varför är vi inte alla ute och letar? Varför flyttar vi bilar?
Vi måste göra utrymme så att jag kan vända
på husbilen så fort den fungerar igen.
Nu när vi har tillräckligt med bränsle så kan vi vända tillbaka
till en förbifartsled Glenn flaggade på kartan.
Åka tillbaka kommer bli enklare än att försöka komma förbi den här röran.
Vi åker ingenstans förren min dotter är tillbaka.
Självklart, det är underförstått.
Rick och Daryl jobbar på det, okay?
- Det är bara en tidsfråga. - Kan inte vara snart nog för mig.
Jag är fortfarande upprörd av flocken som passerade oss
- Eller vad du nu vill kalla det. - Ja, vad var det där?
En grupp som bara knallar vidare sådär.
En flock. Det låter ganska rätt.
Vi har sett det. Det är som natten då lägret blev attackerat.
En vandrande flock, fast färre.
Okay.
Kom igen. Vi har fortfarande mycket att göra.
Nu fortsätter vi. Kom igen, nu kör vi.
Spåren är borta.
Nej, dom är otydliga,
men inte borta.
Hon kom i genom här.
Hur kan du veta det?
Jag ser ingenting. Lera, gräs.
Vill du ha en lektion i spårning eller vill du hitta flickan
så vi kan ta oss bort ifrån den där jävla motorvägen?
- Shane. - Carl, vad hände?
Jag hittade något coolt.
Shane, kan du kolla.
Det är en arsenal.
Det är coolt, kompis. Gå och ge dom till Dale.
Kolla in denna.
Whoa, det är en yxa.
- Var försiktig. Lek inte med dom. - Dom är riktigt vassa.
- Vad sa jag precis? - Kan jag behålla en?
- Är du galen? - Allvar.
Shane. Shane, säg till henne att låta mig behålla en.
Hörredu, gå och ge alla till Dale nu. Gå.
- Vad var det där? - Vad var vadå?
Sättet du avfärdade honom på. Du krossade honom.
Jag förstår mig inte på dig. Ger du mig kalla handen?
Är det inte det du vill?
Är inte du den som sa att jag skulle hålla mig borta från er två.
Har du glömt det som hände på CDC?
Har du glömt din lilla härdsmälta i spelrummet?
- När du försökte... - När jag försökte vadå?
Vad tror du att det var för något?
Jag tycker att det är ganska uppenbart vad det var.
Ett misstag. Ett som jag erkänner.
Jag har några misstag under bältet, Lori.
Precis som du.
Ingen debatt där.
Men Shane, vi måste sluta med det här.
Varför tror du att jag gör i ordning en egen bil?
Jag ska ge mig av.
Ge dig av?
Som i borta för alltid.
Jag ska tyst ge mig av vid första bästa tillfälle.
Det akuta beredskapsalarmet har aktiverats.
Det civila försvarsdepartementet har utfärdat följande meddelande:
De normala sändningarna kommer omedelbart att upphöra.
Är det en lokal signal?
Den måste sändas inom 50 miles.
Undvik de som är infekterade oavsett vad. Håll er lugna.
Hjälpen är påväg.
Det akuta beredskapsalarmet har aktiverats.
Jävla idiot.
Okay, nu fortsätter vi att arbeta.
Sophia!
Vad letar du efter?
Hud under naglarna.
Den åt nyligen.
Det har fastnat kött i tänderna.
Vilken sorts kött?
Finns bara ett sätt att vara säker.
Här, jag gör det.
Hur många djur har du flått och rensat i ditt liv?
Oavsett, min är vassare.
Nu kommer det jobbiga.
Hoss åt en stor måltid för inte så länge sen.
Jag kan känna det.
- Här är magsäcken. - Jag fixar detta.
Den äckliga jäveln åt ett murmeldjur till lunch.
Nu vet vi åtminstonde.
Nu vet vi åtminstonde...
Det är sent. Det blir mörkt snart.
Dom kommer hitta henne.
Vart är min pistol?
Du har ingen rätt att ta den.
Du behöver inte den just nu, eller?
Jag fick den av min pappa. Den är min.
Jag kan hålla den åt dig.
Eller så kan du ge tillbaka den.
Är allt lugnt?
Nej, jag vill ha tillbaka min pistol.
Jag tror inte att det är en bra ide just nu.
Varför inte?
Jag är inte bekväm med det.
Sanningen är,
ju färre vapen som flyter omkring i lägret, ju bättre.
Ska du lämna in ditt vapen?
Nej.
Men jag är tränad att använda det.
Det är det resten av ni behöver, lite riktig träning.
Men tills dess så tycker jag att det är bäst om Dale håller uppsikt över dom.
Har du lust att berätta vad det där handlar om?
Åh gud, dom är tillbaka.
Hittade ni henne inte?
Hennes spår blev kallt.
Vi fortsätter så fort det blir ljust.
Ni kan inte lämna min dotter där ute, helt ensam.
Att spendera natten ensam, i skogen.
Inte bra att vara ute i mörkret.
Vi skulle bara snubbla över varandra. Fler som skulle gå vilse.
Men hon är 12. Hon kan inte vara där ute för sig själv.
- Hittade ni ingenting? - Jag vet att det är svårt.
Men jag ber dig att inte få panik.
Vi vet att hon var där ute.
Och vi spårade henne en bra bit.
Vi måste se till att det blir en organiserad ansträngning.
Daryl kan skogen bättre än någon här.
Jag har bett honom att överse detta.
Är det blod?
- Vi plockade en vandrare. - Vandrare? Herregud.
Det fanns inga tecken på att den ens hade varit i närheten av Sophia.
Hur kan du veta det?
Vi skar upp fanskapet för att försäkra oss.
Åh gud.
Hur kunde du bara lämna henne där ute till att börja med?
Hur kunde du bara lämna henne?
Vi var jagade av 2 vandrare.
Jag var tvungen att locka bort dom.
Det var hennes bästa chans.
Det låter som att han inte hade något val, Carol.
Hur skulle hon kunna hitta tillbaka hit ensam?
Hon är bara ett barn.
Det var mitt enda val. Jag hade inget att välja på.
Jag är säker att ingen betvivlar det.
Min lilla flicka blev lämnad i skogen.
Alla tar ett vapen.
Detta är inte den sortens vapen vi behöver.
- Pistolerna då? - Vi har haft den diskussionen.
Daryl, Rick och jag bär eldvapen.
Vi kan inte ha att folk bränner av ett skott så fort ett träd svajar.
Det är inte träden jag är orolig för.
Säg att någon skjuter vid fel tillfälle
och en flock råkar vara i närheten.
Då är spelet över för oss alla.
Så du behöver sluta upp att prata om det nu.
Idén är att följa bäcken cirka 5 miles,
sen vända om och gå tillbaka på andra sidan.
Chansen finns att hon håller sig vid bäcken.
Det är hennes enda kännetecken.
Håll er tysta och var beredda.
Håll avståndet mellan er, men ni måste alltid kunna se varandra.
Plocka ihop era packningar.
Fortsätt med reparationerna.
Vi måste se till att husbilen är redo.
Vi ska inte stanna här en minut längre än nödvändigt.
Lycka till där ute.
Se till att hitta Sophia.
Håll ett öga på Carl när vi är borta.
Jag ska följa med.
Ni behöver folk, eller hur? För att täcka så mycket mark som möjligt.
Ditt beslut. Jag kan inte alltid vara den onda.
Han har ju många av er som kan se efter honom.
Jag skulle vilja påstå att han är i goda händer.
Okay. Okay.
Men alltid så att vi kan se dig, inga undantag.
Andrea, jag ber dig. Sätt mig inte i den här situationen.
Jag ger mig inte ut där utan min pistol.
Jag kan till och med säga snälla.
Jag gör detta för din skull.
Nej, Dale, du gör det för dig själv.
Du måste sluta. Vad tror du kommer att hända?
Att jag ska stoppa den i munnen och skjuta mig själv så fort jag får den?
Jag vet att du är arg på mig.
Det är uppenbart.
Om jag inte hade gjort vad jag gjorde,
så skulle du vara död nu.
Jenner gav oss ett val. Jag valde att stanna.
- Du valde självmord. - Vad har du med det att göra? Du känner knappt mig.
- Jag vet att Amys död förstörde dig. - Håll henne utanför detta.
Det handlar inte om Amy. Det handlar om oss.
Och om jag beslutade att jag inte hade något kvar att leva för,
vem fan är du att säga något annat?
Att tvinga mig så där?
- Jag räddade ditt liv. - Nej, Dale.
Jag räddade dig. Du tvingade mig att göra det.
Jag ville inte ha ditt blod på mina händer
och det var den enda anledningen till att jag lämnade byggnaden.
Vad hade du förväntat dig? Vadå, att jag fick nån sorts uppenbarelse?
Nåt som styrkte min vilja att leva?
Kanske lite tacksamhet.
Tacksamhet?
Jag ville dö på mitt sätt,
inte sönderriven av nåt dreglande monster.
Det var mitt val.
Du tog det ifrån mig, Dale.
- Men... - Men du vet bättre?
Den enda jag ville efter att min syster dog, var att slippa
denna endlösa mardröm vi lever i varje dag.
Jag skadade inte någon annan.
Du tog bort mitt egna val, Dale.
Och du förväntar dig tacksamhet?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag är inte din lilla flicka.
Jag är inte din fru. Och jag är fan i mig inte ditt problem.
Det finns inget annat att säga.
Shane, kolla.
Pappa sa att jag kunde bära den och mamma sa att så länge jag var...
Kan du vara tyst. Vi letar efter Sophia.
Du måste koncentrera dig på uppgiften.
- Du måste hålla takten. - Det gör jag.
- Är du okay? - Jag tror att Shane är arg på mig.
- Gjorde jag något fel? - Nej.
Nej, älskling, det lovar jag.
Han är bara orolig för Sophia, inget annat.
Kom igen.
Hon kan vara där inne.
Kan vara en massa olika saker där inne.
Carol.
Ropa ut lugnt.
Om hon är där inne, så är det din röst hon ska höra först.
Sophia, sötnos,
är du där inne?
Sophia, det är mamma.
Sophia. Vi är alla här, gumman.
Det är mamma.
Daryl?
Det är inte hon.
- Vad är det där inne? - Nån snubbe.
Gjorde vad Jenner sa. Tog den enkla vägen ut.
Är det inte så han kallade det?
Vilket håll?
Ditåt tror jag. Jag är ganska säker.
Fan, det är svårt att veta här ute.
Om vi kan höra dom så kanske Sophia också kan det.
Någon ringer i klockorna, försöker kanske kalla till sig andra.
Eller signalerar att dom har hittat henne.
Det skulle kunna vara hon själv som ringer i dom.
Är det inte meningen att du ska fixa kylaren?
Tänk om dom kommer tillbaka med Sophia
och Rick vill att vi ger oss av på en gång?
- Den blev fixad igår. - Va?
Varför gnodde du och slipade för då?
- Var det bara ett påhitt? - Visst, det är ett ord man kan kalla det.
Ett annat ord är pantomim,
en uppvisning.
Ingen annan behöver veta om det.
Pantomim.
Om dom andra visste att vi kunde åka,
så skulle dom vilja mobilisera och åka vidare.
Så du tror inte att dom kommer hitta Sophia, är det så?
Jag vaktar bara mot det värsta.
Förr eller senare, om hon inte hittas,
så kommer folk att börja räkna.
Jag vill hålla bort behovet för dom många
versus behovet för de få argumenten så länge jag kan.
Det är en lurig slang, va?
Väldigt.
Det kan inte vara rätt. Det finns inget torn, inga klockor.
Rick.
Sophia!
Yo, J.C., tar du mot önskemål?
Jag säger ju det, det är fel kyrka. Den har inget torn, Rick.
Det finns inget torn.
En timer. Det styrs av en timer.
Jag ska gå tillbaka in en snabbis.
Ska du verkligen ge dig av?
Tror du inte att det är bäst för oss alla?
Jag tror det. Vad fick dig att besluta det?
Måste backa undan. Jag försöker bara vara den goda här, Lori,
även om du inte kan se det. Inget av det här var meningen.
Jag hoppas att du vet det.
Det spelar ingen roll. Jag ville bara få det sagt.
Så du ska bara försvinna? Ska du inte ens berätta det Rick?
Han skulle bara försöka stoppa mig. Nej, det ligger hos dig.
Du berättar vad du vill. Eller så berättar du inget alls.
- Du är hans fru. - Och Carl? Vi drog in honom i detta.
- Jag älskar Carl. - Han tror att du hatar honom.
Jag försöker skapa lite avstånd. Jag försöker göra detta enklare.
Detta är inte lätt för oss, allra minst mig.
Jag är den som förlorar dig.
Fader, förlåt mig.
Jag förtjänar inte din nåd.
Jag bad för en säker väg ifrån Atlanta och det såg du till.
Jag bad för Ed att bli straffad
för att hon slog mig
och för att han tittade på sin egen dotter
med sin sjukdom som växte fram i hans själ.
Jag bad dig, att du skulle sätta stopp för det.
Ge mig en chans att uppfostra henne rätt,
hjälpa henne att inte begå mina misstag.
Hon är så rädd av sig.
Så ung i hennes sätt att vara.
Hon har inte haft en chans.
Att be för Ed's död var en synd.
Snälla, låt inte detta bli mitt straff.
Låt henne vara säker,
vid liv och trygg.
Snälla, herren.
Straffa mig hur du vill,
men ha nåd för henne.
Jag följer med dig.
Jag vet inte vad fan du pratar om.
Jag är inte dum och jag är verkligen inte död.
- Kolla, jag vet inte vad som har hänt. - Det har inte hänt nånting.
Lugnt, jag bryr mig inte. Förväxla mig inte med någon som gör det.
Allt jag bryr mig om är att komma bort ifrån det här,
så långt jag bara kan, som du.
Ska vi segla av i solnedgången tillsammans?
Jag frågar inte chans, Shane. Jag undrar om jag kan få skjuts,
en chans att få starta om någon annanstans.
Har du haft koll på gruppen på sistonde?
Det har jag. Jag ser 2 människor som inte passar in.
Vi är dom som är udda.
Oss två emellan, vi är ett skitfint tredje hjul.
Så vadå? Säg att vi gör så, vi rymmer undan.
Vad har jag att tjäna på det, förutom en extra person att se efter?
Möjligheten att göra något för någon annan.
- Visst. - Och en dörr som går att öppna åt båda hållen.
Sätt en pistol i min hand, så kan jag skydda dig också.
Tänk på det.
Vi måste börja röra oss.
Folket är helt slut.
Det är bara ljust ute några timmar till.
- Vi har fortfarande en lång väg tillbaka. - Jag kan inte sluta än.
Vi har fortfarande mycket mark att täcka,
hela den andra sidan av bäcken.
Vi söker där på vägen tillbaka.
Hon borde ha hört kyrkeklockorna. Hon kan vara i närheten.
- Hon skulle kunna vara många saker. - Jag kan inte gå tillbaka.
Det är mitt fel att hon är här ute.
Underbart.
Nu har dom fått dig att misstro dig själv, va?
Du då? Tvivlar du på mig?
Alla har vi nåt att skylla på.
Detta betyder något, att hitta henne.
Det skulle vara miraklet vi behöver. Vi kan inte ge upp.
Alla ni kommer att följa bäcken tillbaka, okay? Daryl, du har befälet.
Jag och Rick, vi ska bara vänta en stund,
söka genom detta området någon timme till för att vara grundliga.
Delar du upp oss. Är du säker?
Ja, vi hinner ifatt er.
Jag vill också stanna.
Jag är hennes vän.
- Var försiktig, okay? - Jag ska.
När började du bli vuxen?
Jag kommer snart.
Här, ta denna.
Kommer du ihåg hur man använder den?
Jag tänker inte ta din pistol och lämna dig obeväpnad.
Här, har en extra. Ta den.
- Lust att ge mig en minut? - Visst.
Kom igen.
Jag vet inte om du ser på mig med, vad?
Sorg?
Hån?
Medömkan?
Kärlek?
Kanske bara med likgiltighet.
Jag gissar att du redan vet att jag inte är någon direkt troende.
Jag antar att jag valde att lägga min tro någon annanstans.
Min familj, för det mesta.
Mina vänner.
Mitt jobb.
Saken är den, vi...
Jag skulle behöva ha lite av något,
som hjälper oss att vilja fortsätta.
Något sorts...
tillkännagivande.
Nån indikation att jag gör rätt.
Du har inte en aning om hur svårt det är att veta det.
Nå, det kanske du gör.
Men du, jag behöver inte alla svar.
Bara en liten knuff. Ett tecken.
Vilket tecken som helst.
- Fick du det du behövde? - Det återstår att se.
Är detta allt?
Är detta hela planen?
Jag antar att planen är att dela upp oss
i mindre och mindre grupper.
Bärandes på knivar och vassa pinnar.
Jag ser att du har en pistol.
Hurså, vill du ha den?
Här, ta den.
Jag är trött på blickarna du ger mig.
Alla ni.
Gumman, jag kan inte föreställa mig vad du går i genom.
Och jag skulle göra vad som helst för att stoppa det.
Men du måste sluta att skylla på Rick.
Det syns i ditt ansikte varje gång du tittar på honom.
När Sophia sprang så tvekade han inte, eller hur?
Inte en sekund.
Jag vet inte om nån av oss andra skulle ha gett sig efter henne så som han gjorde.
Eller fatta dom beslut som han var tvungen att göra
eller att nån annan skulle ha gjort det annorlunda.
Någon?
Ni ser upp till honom sen skyller ni på honom när han inte är perfekt.
Om ni tror att ni klarar detta utan honom, så för all del, fortsätt.
Ingen stoppar er.
Vi borde fortsätta framåt.
Shane.
Åh nej. Nej.
Nej, nej, nej, nej!
Översatt av: AlbusDlx Text hämtad från www.Undertexter.se