Ačiū.
Taip. Pakelį cigarečių ir kokteilį.
- Nebūk įžūlus. - Ačiū.
Šalti gėrimai?
Šaldytuvai veikia visą dieną.
Ne pats praktiškiausias generatorių panaudojimo būdas.
Tai nuostabu.
Gubernatorius mano, kad tai verta daryt.
Už nuostabų vakarėlį.
Neatskleisi paslapties šydo apie šį vakarą?
Žodžiais neįmanoma apibūdinti mūsų
laukiančių linksmybių.
Pene. Pene, ne.
Ramiai. Pene, eime.
Laikas miegoti.
Pene, ne.
Pene.
Nagi. Nagi.
Nusiramink.
Viskas gerai.
Aš čia.
Tėtis vis dar tave myli.
Tu žinai tai, ar ne?
Viskas gerai.
Štai taip.
Pene.
Endriu Linkolnas, Sara Vein Kelis
Lori Holden, Normanas Rydas ir kiti.
Idėjos autorius Frenkas Darabontas
- VAIKŠTANTYS NUMIRĖLIAI -
Rikai, girdi?
Rikai?
- Parodykit vaikelį. - Mums teks ją maitinti.
Ar turime jai tinkamo maisto?
Gera žinia - ji atrodo sveika.
Bet jai reikia mišinėlio.
Ir kuo greičiau, kitaip ji neišgyvens.
Ne. Joki būdu. Tik ne ji.
Gana mirčių. Važiuosiu apsižvalgyti.
- Aš su tavimi. - Aš irgi.
Pagalvokit, kur važiuosime. Bete.
Vaikas neteko savo mamos.
- Tėtušis dabar kaip ne savas. - Aš prižiūrėsiu jį.
Eikite prie tvoros. Jei susirinks pernelyg daug, turėsim bėdų.
Glenai, Mege, važiuojam.
Rikai!
Prie vartų.
Greičiau. Turime suspėt iki sutemų.
85-ąjame yra parduotuvė.
Ne, vaikų skyrius jau ištuštintas.
Lori prašė ieškoti, tačiau kol kas nesisekė.
Ar yra parduotuvė, kuri dar ne visiškai ištuštinta?
Į šiaurę nuo čia matėme prekybos centro iškabas.
Taip, tačiau kelias iki jo užkimštas.
Mašina nepravažiuos.
Galiu paimti vieną iš jūsų.
Važiuosiu aš.
Ne, Mege.
Po visko, ką patyrei? Geriau važiuosiu aš.
Noriu važiuoti pati. Turiu važiuoti dėl Lori.
Gerai.
Myliu tave. Saugok save.
Būtinai.
Ką gi.
Sveiki.
Kai pirmą kartą susirinkome čia, mūsų buvo devyni.
Apsigyvenome bute, turėdami tik konservuotos kiaulienos ir sūrių krekerių.
O dabar tik pažiūrėkit į mus.
Pastatėme vietą, kurią galime vadinti namais.
Galbūt ji laikosi lipnios juostos ir virvelių dėka,
tačiau mums pavyko.
Visa tai mūsų. Man tinka.
Tad šiandien
mes švenčiame savo pasiekimus.
Prisimename tuos, kurių netekome.
Pakelkime stiklines už mus.
Jei palauksime keletą dienų...
Laukti negalime. Viskas paruošta.
Mėgstu vakarėlius kaip ir jis.
Patikėk, tikrai mėgstu vakarėlius.
- Naudojame pernelyg daug resursų. - Taip.
Pavyzdžiui, generatorius.
Maniau, mėgsti vakarėlius.
Milti, pralinksmėk bent kartą.
Atsipalaiduok ir pasilinksmink.
- Mėgstu linksmintis. - Tai kokios problemos?
Visą laiką dirbau ties eksperimentu.
Gauti reikiamą energijos kiekį buvo nelengva.
- Turint omeny, šį vakarą... - Ko prašai?
- Nukelti šį vakarą. - Jokiu būdu.
Palauk. Tegul pabaigia.
- Kiek laiko tau reikia? - Nedaug.
- Kiek? - 10 dienų.
- Ne. - Šešių?
- Ne! - O jei...
O jei šįvakar pasilinksminsi,
o ryte eksperimentą pradėsi iš naujo?
Taip. Galbūt ir pavyktų.
Tau tai patinka?
Kišti nosį į kitų reikalus.
Neturime ko slėpti.
Žmonės, kurie neturi ko slėpti, to nesako.
Tiesa.
Visi turime paslapčių, ar ne?
Pavyzdžiui, Penė?
Žinai apie Penę?
Tuomet žinai, kad ją mylėjau.
Sakai tai apie visas mergaites.
Susidarei klaidingą įspūdį apie mane.
Aš tik bandau padėti žmonėms,
kurie man rūpi.
Tu nori išeiti, Andrėja - pasilikti.
Nori, kad pasirinkčiau už tave.
Kad tave išvaryčiau.
Tiesą pasakius, jau norėjau grąžinti tavo kardą.
Nes tu tinki čia.
Mums patiko tavo kompanija.
Man tai didelis galvos skausmas.
Žmonės laikosi taisyklių. Nepaisant to, sutinka jie ar ne,
tačiau būtent dėl to jie ir gyvi.
Tu viską apvertei aukštyn kojom.
Sulaužei taisykles.
Jei nieko nesiimsiu, prasidės anarchija.
Sutarkime taip.
Aš pamiršiu tavo pykčio priepuolį,
o tu gali prisijungti prie tyrimų komandos.
Akivaizdu, turi įgūdžių ir nebijai kandžiotojų.
Merlas tavimi pasirūpins, o tuomet...
Kaip sekėsi?
Ji turi savo charakterį.
Turime problemą?
Ne. Ne.
Pakviesk Andrėją.
Pasikviesk tyrėjus ir surask grūdų malūnui.
O aš čia susitvarkysiu.
Gerai.
Kaip perimetras?
Numirėliai visur.
Reikia padėti?
Tavo draugai buvo geri.
Jie buvo man kaip šeima.
Manau, per visą savo gyvenimą turėjau tik vieną draugą.
O tu turi visą grupę.
Užjaučiu, kad jų netekai.
Iškaskite dar dvi.
- Kaip Rikas? - Vis dar viduje.
Aš jį surasiu.
Trečdalis grupės per vieną dieną.
Dėl vieno bjaurybės.
Dalis manęs nori, kad būtume iškart nudėję
visus kalinius.
Regis, Akselis ir Oskaras geri vyrukai.
Kai prasidėjo evakuacija,
T-Dog'as važinėjo bažnytiniu furgonu pas kiekvieną senuką, kurį pažinojo,
tam atvejui, jei juos reikėjo pavežti.
Jis išgelbėjo mane tūkstantį kartų.
Jis buvo ne tik geras vyrukas.
Jis buvo geriausias.
Jam įkando, kai uždarinėjo vartus.
Jei jis nebūtų to padaręs...
jo vietoje galėjo atsidurti Megė.
Taip negalima,
tačiau vienas iš mūsų atstoja visą minią.
Kas nutiko? Merlas sakė, jog tai skubu.
Man reikia tavo pagalbos.
- Mišona. - O kas su ja?
Ji įsilaužė ir pavogė savo ginklą.
Ji negali pavogti jai priklausančio daikto.
Tuomet įsiveržė į privačią erdvę,
kur išžudė belaisvius kandžiotojus.
O kam jums belaisviai kandžiotojai?
Nėra reikalo to dabar aptarinėti.
Aišku.
Bandžiau su ja pasikalbėti.
Ji užsipuolė mane su kardu.
Laikė jį prie pat gerklės.
Tik nesakyk, kad tai tave nustebino.
Tikriausiai ji jautė grėsmę.
Žmonėms šalia jos nejauku.
Kai kurie žmonės nori, kad ji išeitų, o aš nenoriu.
Už sienos situacija prasta ir su kiekviena diena vis blogėja.
Bet ji prirėmė mane prie sienos.
Ką nori pasakyt?
Kad čia viskas ne taip kaip ten.
Mes ne kokie barbarai.
- Reikia pasikalbėti. - Reikia išeiti iš čia.
Gubernatorius pasakė, kas nutiko.
Mišona, negalima šitaip elgtis.
Tu gąsdini žmones.
Gąsdini mane.
Šiaurės rytų vartus saugo kažkokia mergiotė.
Galėsime pabėgti pro ten, kai sutems.
Mes čia neįkalintos.
Iš čia niekas neišeina.
Apie ką tu kalbi?
Čia saugu. Yra maisto, pastogė.
Net ir žmonių yra.
Tai viskas, ką tau parodė.
Tačiau savo noru iš čia neišeisi.
Tu skiedi.
Miša, prisėsk minutėlei.
Turi manimi pasikliauti.
Tavo žodžių man nepakanka.
Čia juk gera gyventi.
- Maniau, kad tai laikina. - O aš manau, kad mums to reikia.
Svarbiausia pasistengti prisitaikyti.
- Aš bandžiau. - Įsilauždama į svetimus namus?
Tai nusikaltimas.
Čia viskas ne taip kaip jie sako.
Rikai?
Visi dėl tavęs nerimauja.
Neturėtum čia būti.
Eime iš čia.
Rikai.
Neprivalai daryti to vienas.
Gerai?
Mūsų korpusas išvalytas.
Vėl uždarysime visas duris.
Rikai, eime su manimi.
Gerai?
Rikai.
Taip... taip...
Čia aš.
Puikumėlis.
Pagavom laimikį.
Iškelkit juos.
Štai taip.
Ką čia turim?
Taip.
Pabandyk įkasti. Jėzau.
Pažiūrėkit. Pernelyg smulkus.
- Teks nudėti. - Palauk.
Jo akyse yra kažkas įdomaus.
Nežudyti? Galbūt.
Laikyk.
Bent kartą išsipurvinsi rankas.
Gerai. Nagi. Nuleisk juos.
Nuleisk juos. Nagi, Milti.
Laikyk ją. Laikyk ją, drauguži.
Taip!
Žinai?
Atsiimu savo žodžius apie šį švarką.
Leisk pažiūrėt.
Merlai, pažiūrėk.
Jis toks pat bjaurus kaip ir tu.
Velniai rautų! Aršus, ar ne?
Pažiūrėkit.
Prispausk jį prie žemės.
Prispausk jį.
Ramiai. Išsižiok.
Štai taip.
Tik jokių siurprizų.
Štai.
Numirėliai netoliese.
Būk šalia.
Štai ir vakarienė.
Nesidėsiu to į savo kuprinę.
Merginos,
kur taip skubat?
Ką?
Palaukit, palaukit.
Sudaužysit širdį, jei išeisit neatsisveikinusios.
Mes išeiname.
Greitai komendanto valanda.
Teks organizuoti palydą.
Vakarėlis juk tęsiasi.
Gerai.
Palaukit sekundėlę.
Brauni, prieik.
Klausyk, brolau.
Gubernatorius pasakė, kad galime bet kada išeiti.
Nieko asmeniško, mažute,
tačiau pasitrauk tolėliau.
Matai?
Visada sugalvoja priežastį, kodėl negalime išeiti.
Nieko nėra.
Jumis dėtas aš susirasčiau prieglobstį iki sutemų.
Jie žinojo, kad mes išeiname. Tai tik pasirodymas.
Ar pati save girdi? Iš kur gali tai žinot?
Ir ar jiems tai turėtų rūpėt?
- Damos. - Uždaryk vartus.
Ne.
Vos ne meldžiau gubernatoriaus, kad tu pasiliktum.
- Aš to neprašiau. - Ir nereikėjo.
Tą draugai ir daro dėl vienas kito.
Čia kaip pasuksi.
Nori bėgioti ten ir šen
su grandine supančiotais numirėliais ir misti šakelėmis?
- Tu to nori? - Mes buvome laisvos.
Aštuonis mėnesius. Nuolat buvome kelyje, ėjome iš vienos vietos į kitą.
Misdamos atliekomis ir gyvendamos tarp pūvančios mėsos.
Tai nebuvo gyvenimas.
Aš pavargau. Pavargau.
Neištversiu dar aštuonių mėnesių. Tik ne šitaip.
Ir tu...
Kas aš?
Bijau, kad tu dingsi.
Mes visad svajojome apie tokią vietą, ar ne?
Apie prieglobstį.
Ši mintis neleido mums pasiduoti.
Eini ar ne?
Nedaryk to.
Nekelk ultimatumo.
Tik ne po visko.
Eini ar ne?
Vis tiek tik trukdytum.
Mišona!
Užjaučiu, kad išsiskyrei su drauge.
Keista netekti ko nors jam pačiam to norint.
Maniau, tie laikai praėjo.
Nežinau, ar tai tau padės,
tačiau tau dabar reiktų išgerti.
Pabūti su žmonėmis.
Atitolti nuo tų minčių.
Eime.
Vyručiai, jie grįžta.
Nagi. Čia. Nagi.
Nagi.
Bete.
Kaip ji laikosi?
Atleisk.
Nagi. Valgyk.
Ji jau turi vardą?
Dar ne.
Galvojau apie Sofiją.
Ir apie Kerol.
Ir...
Andrėją.
Eimę.
Džekę.
Patriciją.
Arba Lori. Nežinau.
Tau patinka?
Mažoji neklaužada.
Na? Neblogas vardas?
Mažoji neklaužada. Tau patinka?
Patinka, brangute?
Kaip laikotės? Eime viršun.
Lipk čia. Ši vieta geriausia.
Kaip laikotės?
Taip!
Nagi!
Gana garsu.
- Nagi... - Filipai, aš...
Nagi.
Taip!
Merlai! Merlai! Merlai!
Primušiu jį viena ranka.
Velniop. Iš vis be rankų.
Taip!
Štai taip!
Be rankų!
Paimk švarką.
Gerai. Pradėkim.
Taip! Nagi.
Nagi, kelkis. Kelkis.
Nieko nemoka. Visiškai nieko nemoka.
- Kelkis. - Liaukis.
Tegul kovoja.
Nagi, gražuoli, pašokime.
Kur eini?
Kas tai per velniava?
Taip išleidžiame garą.
Išleidžiat garą?
Išleidi garą bėgiodamas.
Tai nesveika.
Apsižvalgyk. Visiems linksma.
Tai barbariška.
Viskas surežisuota.
Taip. Išrovėm kandžiotojams dantis.
Viskas tik dėl pasirodymo.
Tai beprotystė.
Ir tam laikai numirėlius?
Žmonėms reikia pramogų.
Ir siūlai jiems gladiatorių kautynes?
Mes juos prilaikome. Viskas kontroliuojama.
Mes apšviečiame monstrus, esančius po lova.
Tai smagu.
Žmonėms palengvėja.
Tai slidus reikalas.
Mokote, kad numirėliai nėra pavojingi.
Mes mokome nebijoti jų.
Nagi, berniuk.
Viskas? Ką?
Vienas.
Du.
Trys!
Klausau.
Tekstą vertė: stasius Daugiau apie komandą ir darbus sužinote www.t-team.lt