Du er ved at blive langhåret.
Jeg er klar til at gå af. Jeg lader håret stå.
Jeg overvejer at blive blikkenslager. Eller fårehyrde.
- Du er ikke fårehyrde nu, Abraham. - Nå, nej.
Nemlig.
Måske får du lov til at barbere mig over det hele. Babyblød.
- Jeg klipper det i aften. - Javel.
Måske kan Rosita også klippe dig. Du er lidt langhåret i nakken.
- Eller sidder dine kræfter der? - Jeg skal ikke slå løver ihjel.
Og jeg kunne sandsynligvis heller ikke gøre det af med tusind filistre.
- Du nøjes med at redde verden? - Ja.
- Hvad er der? Det i går? - Nej.
Jo, det og i morgen.
Og jeg tænker på det, ham præsten gjorde.
Måske er de lige bag os. Måske kom Daryl og Carol tilbage.
Måske tog de kortet, fandt nogle biler og er lige i hælene på os.
De indhenter os. Vi rydder vejen for dem.
Hvor lang tid tager det? Når du er fremme og har gjort, hvad du skal?
Det afhænger blandt andet af antallet af inficerede på nedslagsstederne.
Nedslagsstederne? Taler du om missiler?
- Det er fortroligt. - Jeg troede, det var fortid.
- Hvad hvis vi overlever? - Betyder hemmeligheder så noget?
Muligvis. Uanset hvad er der adskillige faktorer i spil -
- herunder globale vejrforhold, som blev beregnet uden tanke på -
- at transportmidler ikke har udledt kuldioxid i en længere periode.
Det er en væsentlig ændring med hensyn til luftbårne patogener.
Hvorfor frisuren?
Fordi jeg kan lide den. Og der er ingen, der skal klippe mig.
- Forstået, miss Espinoza? - Javel.
- Grin I bare. - Vi gjorde ikke grin med dig.
Den klogeste, jeg har mødt, elskede mit hår. Min chef, T. Brooks Ellis.
Lederen af genom-projektet.
Han sagde, at mit hår fik mig til at ligne "en sjov fyr".
Og det er jeg også.
Jeg er bare ikke Samson.
Ellen? Ellen!
Eugene?
- Eugene! - Eugene, er du okay?
- Præsten ... så ingen anden udvej. - Hold ud.
- Er alle okay? - Motoren brænder. Vi må ud herfra.
Godt. Vi to går først og slår dem tilbage -
- så Maggie og Rosita kan komme ud, og så går vi løs på dem.
Så er det nu.
Tara? Du dækker Eugene. Kom ud, når der er frit. Nu!
Kom. Jeg ved godt, det er skræmmende, men nu må du være modig.
- Det er ikke frivilligt. - Jo, når du er på røven uanset hvad.
Så kan du træffe det valg, der kan hjælpe andre. Kom.
Jeg er lige bag dig.
- Se, om Eugene er kommet noget til. - Jeg har det fint.
- Det er bare lidt skrammer. - Tjek ham!
- Er det dit blod? - Ja. Det sprang op igen.
Det er et lille sår. Det bløder bare meget.
Der er førstehjælpsgrej i bussen. Jeg ser, hvad vi har.
Vi stopper ikke. Vi fortsætter. Vi finder et andet køretøj.
- Missionen har ikke ændret sig. - Vi har lige været ude for et uheld.
Vi har allerede brugt lang tid. Der er kun 25 km tilbage til kirken.
Vi stopper ikke. Vi vender ikke om. Tilbagetrækning er nederlag.
Når det bliver hårdt, bliver vi hårdere. Sådan er det!
Vi kommer igennem det her, fordi vi skal. Der er farer i alle retninger!
Vi vender ikke om!
- Er du okay? - Det kan du lige bande på!
Vi går med dig. Det er dig, der bestemmer.
Jeg vil bare vide, om du er okay.
Sådan her stopper ting. Det har jeg ikke råd til. Det har verden ikke.
Jeg fik et spark i kuglerne før. Jeg er ked af, at vi mistede vores bus -
- men hvis du siger, vi fortsætter, så er jeg glad.
- Vi fortsætter. - Det skal bare løbes væk.
- Vi finder, hvad vi har brug for. - Okay.
- Men jeg skal ikke løbe noget væk. - Måske kan vi finde nogle cykler.
De bryder ikke i brand.
Godt.
- Hvad laver du, Eugene? - Ikke noget.
Kom.
Ellen!
Ellen?
Så går vi.
Jeg går en runde.
- Hej. - Hej.
- Tak. - For hvad?
For at komme.
Det krævede lidt studehandel, men nu kan jeg godt se det.
Du har fattet det. Du kunne være skredet efter ulykken, men du blev.
- Vi har en aftale. - Den kunne du have brudt.
Hvad kunne jeg gøre ved det?
Lægger du snart den væk?
- Og skal du ikke forbindes? - Jeg lader det få lidt luft.
Jeg fik et grimt sår i går i kirken.
Ja.
Nu er alle, der er i live, stærke.
Det er nødvendigt. Enten er man så stærk, at folk gider hjælpe en -
- eller så stærk, at hvis de prøver at slå en ihjel ...
Så dræber man dem.
Man dræber dem og ...
Jeg ville gerne sige, at det aldrig er nemt.
Men det er løgn.
Nu er det det nemmeste i verden.
- Verden vil ændre sig, ikke? - Fandeme, jo.
Gå hellere i seng. Du har den sene vagt.
Ja.
Jeg skal bare have noget fisse først.
Det havde jeg ikke brug for at vide ... Men fint.
Abraham? Nu kigger han igen.
Derovre i selvhjælpsafdelingen.
Selvhjælp!
Pyt med det, skat. Han er uskadelig.
Hey.
- Indrømmet, jeg kiggede på dem. - Ja, det så jeg godt.
De ved vist, at jeg kaster et blik i ny og næ. Det er egentlig ikke mig.
Jeg holder bare af kvindekroppen, og ingen tager skade af, at jeg ser på.
Måske skal vi gå videre.
Jeg vil gerne takke dig. Du reddede mit liv i bussen.
- Det ved jeg nu ikke. - Det gjorde du.
I så fald gav du mig anledning til det.
Jeg var på røven uanset hvad, så jeg valgte at hjælpe nogen.
- Det viste sig, du havde ret. - Du har styr på det her.
Du havde det måske ikke før, men du har nu.
Ligesom mig. Nu har du styr på det.
- Hørte du, hvad jeg sagde? - Bussen kørte galt på grund af mig.
- Nej. - Jo, den gjorde.
Jeg kom knust glas i tanken. Fra elpærer, jeg fandt i kirken.
Den burde slet ikke have kunnet køre.
- Du kunne have slået os ihjel. - Det skulle ikke være gået sådan.
Glasset skulle have ødelagt brændstofslangen.
- Vi var uheldige. - Hvad fanden? Hvorfor gjorde du det?
Eugene? Hvorfor ...? Eugene!
Hvorfor gjorde du det?
Svar mig.
Jeg er taknemmelig for den positive opmærksomhed, du gav mig.
Men empirien viser tydeligt, at jeg ikke kan overleve på egen hånd.
Og derfor ødelagde du bussen?
Hvis jeg ikke stopper sygdommen og redder verden, har jeg ingen værdi.
- Det er ikke sådan, det er. - Ellers ville I ikke have mig med.
- Dele med mig og beskytte mig. - Jo, selvfølgelig.
Vi er venner. Vi passer på hinanden.
Det er sådan, det fungerer.
Lad være med at fortælle de andre, hvad du gjorde. Vi fortsætter.
Du ved, at det var forkert. Du prøver, men ...
- Du må ikke gøre sådan noget igen. - Det gør jeg ikke.
Du hænger på os. Og vi hænger på dig. Uanset hvad.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fortalte det.
Det gør jeg.
Velkommen til menneskeracen, narrøv.
Kom. Klokken er mange.
- Tænker du på dem? - Ja.
Jeg føler mig skyldig.
Hey?
Vi får jo ...
Miniferier på gulve i boghandler.
Vi er ikke hos dem længere.
Vi lever for noget andet. Og det kan de ikke lige nu.
Tja ... Vi var døden nær i dag.
Og vi har ikke nogen bil. Og vi drikker toiletvand.
Det føles bare rigtig godt.
For det handler ikke om det, der er sket.
Ikke om i går aftes.
Det handler om fremtiden.
Det må du ikke føle dig skyldig over.
Ellen ...
I er i sikkerhed nu.
Jeg stoppede dem.
I behøver ikke være bange mere.
Det er i orden.
- Der er ikke gået betændelse i det. - Er du sygeplejerske ved siden af?
Roger og Pam lærte mig det.
- Jeg synes, vi skal blive her i dag. - Nej.
- Har du noget, du skal have læst? - Vi var heldige i går.
- Men vi er smadrede. Især dig. - Vi har set værre. Vi fortsætter.
Måske ender vi altid med at stoppe, fordi vi aldrig starter på 100%.
For hvert minut vi spilder, dør der flere.
Tror du ikke, jeg forstår det? Efter alt, hvad der er sket?
Jeg vil faktisk gerne frem.
Nej, du vil sidde og glo. Du vil have, at vi stopper.
Byen er i god stand. Boghandlen her var urørt.
Vi kunne lave en god base her.
- Vi kan skaffe nye forsyninger. - Det gør vi på farten.
Det har vi gjort siden Houston.
I hørte, hvad damen sagde. Vi går nordpå.
Vi har tømt toilettet for vand. Der er en flod otte kilometer vestpå.
- Vi må derhen, før vi finder en bil. - Vi har et køretøj.
Og tilfældigvis ... er det læsset med 2000 l vand.
Det er på tide, at vi har heldet med os.
Kom så! Bare for én gangs skyld.
Én skide gang.
- Vi finder en anden bil. - Var her en anden, havde vi set den.
Den her har været på arbejde. Over det hele.
Indsugningen er fuld af råddent kød.
Der er ikke ét skide hjørne af den her skide klode -
- der ikke er fuldstændig dækket.
Abraham? Den der er til køleren.
Motorens indsugning sidder på taget.
- Tara! Maggie! - Én skide gang!
Abraham! Vent!
Der kommer flere bagfra!
Jeg har været til otte dyrskuer og en gederodeo.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Der er en genbrugsbutik derovre. Måske er der noget tørt tøj.
Det er ikke nødvendigt. Jeg renser indsugningen med det vons.
Så får motoren luft, og det gør vi også.
Vi lufttørrer. Vi fortsætter.
SYGE INDENFOR LAD DEM DØ
Hvad?! Det er fandeme langt ude!
Ellen?
AJ? Becca?
PRØV IKKE AT FINDE OS
Ellen! Ellen!
- Jeg ved, hvorfor du har frisuren. - Jeg sagde jo, at jeg kan lide den.
Det tror jeg på. Jeg kan også lide den.
Jeg tror, der er en grund til, at du kan lide den.
Du er ikke den, folk tror, du er.
Og de skal vide, hvem du er.
- Ikke forstået. - Uden frisuren var du som de andre.
Men du er ikke som de andre.
Mange i din situation havde nok givet op. Men det gjorde du ikke.
Der var nogle. Mange. De sørgede for, at jeg ikke gav op.
- Det var ikke min fortjeneste. - Jo.
Du startede det her. Og du er ikke som Samson.
- Han var lidt skør i det. - Ikke forstået.
Ifølge historien angreb en løve ham -
- og Gud gav ham styrken til at rive den over.
Så går han alene tilbage en dag. Bierne har taget bo i kadaveret.
Så senere fortæller han folk en gåde: "Fra rovdyret kom mad -
- fra den rå styrke kom sødme."
Men hvordan skulle folk kende svaret, når det var fra hans eget liv?
Det eneste sted, svaret var, var i hans eget hoved.
Hvad fanden er det?
- Hvad? - Du kan lugte det om lidt.
- Hvad er det? - Helt sikkert ikke noget rart.
- Vi stopper ikke. - Vi er jo stoppet.
Kom. Vi må af sted.
- Abraham? - Jeg lader mig ikke ydmyge.
- Abraham? Kom nu. - Jeg forlader ikke skibet.
- Vent. - Vi må videre.
Nej. Nej, vi må ej.
De kan hverken høre eller se os. Ikke herfra. Vi er i sikkerhed.
- Ja, det her er vildt sikkert. - Der må være en omvej.
Vi gør det ikke. Vi har taget omvej på omvej på omvej. Nu er det slut.
Vi skal ikke igennem det der. Det kommer ikke til at ske.
Der er lort bag alle lågerne. Hvis du er heldig, er det dødninger.
Eller en smadret bil. Men det går altid galt.
Og så bliver man og slår ihjel. Vi vender ikke om. Det kan vi ikke.
Det siger jeg ikke, vi skal. Bare et par kilometer sydpå.
Vi er allerede stoppet på grund af en tilstoppet indsugning. Det sker igen.
- Så får de med vandslangen. - Tanken er tom.
- Hvis vi kører mod dem ... - Så vil de stoppe os.
- Vi skal ikke bare køre ligeud! - Det er den vej, vejen går.
Vi kan godt komme igennem! Jeg ved det!
Og det betyder, at vi ikke skal sydpå, udenom eller tilbage!
Nej.
De har ret.
- Abraham? - Hvad laver du? Hold op!
- Jeg lader dig ikke gøre det. - Så er du færdig!
Jeg har sagt, at du ikke skal røre mig! Du skal ikke røre mig!
Jeg er ikke videnskabsmand! Jeg er ikke videnskabsmand!
Jeg løj. Jeg er ikke videnskabsmand.
Jeg kan ikke stoppe det. Jeg er ikke videnskabsmand.
Jo, du er. Jeg har set, hvad du kan.
- Jeg ved bare ting. - Du ved bare ting?
Jeg ved, jeg er klog. Jeg er god til at lyve, og jeg skal til Washington.
- Hvorfor? - Det er det bedste sted at overleve.
Og jeg ville overleve. Hvis jeg kunne snyde nogen til at få mig dertil ...
Så gjorde jeg også dem en tjeneste med tanke på tingenes tilstand.
- Folk er døde for at få dig frem. - Det er jeg klar over.
Stephanie, Warren, Pam -
- Rex, Roger, Josiah, Dirk og Josephine.
Og Bob.
Jeg fik kolde fødder, efterhånden som vi nærmede os. For jeg er en kujon.
Og at nå vores mål og min afsløring blev pisseskræmmende.
Jeg begyndte at forsinke os.
For at få tid til at forberede mig på, når vi kom frem ...
Men det gik netop op for mig, at der ikke længere er nogen udveje.
Jeg var på røven uanset hvad.
Jeg løj også om, at T. Brooks Ellis kunne lide min frisure.
Men jeg læste en bog af ham, og jeg tror, han ville kunne lide hockeyhår.
Som sagt ... Jeg er klogere end jer. Måske vil I efterlade mig, men ...
Stop! Kom væk fra ham!
- Gode gud. - Nej.
Eugene?
Se på mig.
Gud.
Er du der, Eugene?
Ellen.
Hjælp!
Hjælp! Hjælp mig!
Vær sød at hjælpe mig!
Det er dem. Slå dem ihjel.
Slå dem ihjel.
Tak. Tak.
Jeg tror, de bliver hurtigere.
Vent. Vent lidt!
- Stop! Du må ikke gå. - Hvorfor ikke?
Jeg er på en vigtig mission.