UNDSKYLD STØVET
Gå med dig.
Gå med dig!
BLAFFERE KAN VÆRE FLYGTEDE INDSATTE
Så I var kun dig og Beth? Reddede du hende?
Hun er sej. Hun reddede sig selv. Vi var sammen et stykke tid.
Vi kom i knibe. Hun kom ud inden mig. Og så var hun bare væk.
Jeg så en bil med et hvidt kors i ruden.
- Ligesom den der? - Ja.
Rick undrer sig nok over, hvor vi er.
- Tanken er snart tom. - Så tving ham af vejen.
Nej, vi klarer os lidt endnu.
Hvis de har hende, kan vi få det ud af chaufføren.
Men hvis han holder mund, er vi lige vidt. Lige nu har vi overtaget.
Vi ser, hvem og hvor mange de er, og hvad de kan.
Og så gør vi det, der skal til for at få hende tilbage.
De kører nordpå. I-85.
Hvad fanden venter han på?
De er to.
Er det en strømer?
Måske har de set os.
Lort! Tanken er tom.
De tog ikke omfartsvejen, så de holder til i byen et sted.
Vi må væk. Vi finder et sted at skjule os til solopgang.
Jeg kender et sted et par gader væk.
- To til. - Den er der næsten.
Kom.
Arbejdede du her eller noget?
Eller noget.
Her.
- Hvad er det her? - Et krisecenter.
TERAPI EFTER OVERGREB I BARNDOMMEN
- Har du boet her? - Vi blev her ikke.
Jeg tager overkøjen. Den der er vist mere dig.
Sov bare. Jeg tager første vagt.
- Vi er godt buret inde. - Det ved jeg.
- Så er alt jo i orden. - Jeg vil gerne tage den første vagt.
Det styrer du selv.
Du sagde, at vi kunne begynde forfra.
Har du gjort det?
Jeg prøver.
Hvad med at sige, hvad det er, der går dig på?
Jeg tror ikke længere, at vi kan redde folk.
Hvad laver du så her?
Jeg prøver.
Ude ved bilen ...
- Hvad hvis jeg ikke var kommet? - Det ved jeg stadig ikke.
Du behøver ikke gøre det.
Du behøver ikke.
Tak.
Bilen kørte ind mod centrum.
Vi finder en høj bygning og prøver at få et overblik.
Vi kan gå stille langs bygningerne, men før eller siden opdager de os.
Vi kan godt komme derop. Der er en gangbro.
Nogle dage er sgu langt ude.
Godt, vi sprang morgenmaden over.
- Hvordan er vi havnet her? - Det gjorde vi bare.
Du har ikke spurgt, hvad der skete. Efter at jeg mødte Tyreese. Pigerne.
Jeg ved godt, hvad der skete. De er her ikke.
Det var værre end bare det.
Det med, at vi kan begynde forfra ... Det er noget, vi er nødt til.
Sådan som det var før ...
Ja.
- Har du fået øje på noget? - Måske. Giv mig riflen.
Dér.
Den har været der et stykke tid. Det er helt klart en af dem.
Det er helt klart et spor.
Vi må hellere tanke op.
Hvad?
Der er garanteret et rigt svin, som har givet en formue for det.
Det ser ud, som om en hund har siddet i noget maling og så tørret røven af.
Synes du? Jeg kan nu meget godt lide det.
Lad nu være.
Jeg mener det. Du kender mig ikke.
Bliv du bare ved med at tro på det.
- Nej, Daryl. - Rejs dig. Hænderne op, begge to.
- Læg armbrøsten fra dig. - Du mangler ikke nosser.
Ingen behøver at komme til skade. Jeg skal bare bruge våben.
Så vær sød at lægge armbrøsten.
Træd tilbage.
Undskyld.
I ser hårdføre ud. I klarer jer.
Tre kugler. Vi er midt i byen, og han stjal vores våben.
Troede du, jeg ville slå ham ihjel?
Jeg sigtede efter hans ben. Han tog altså vores våben.
Det var bare en knægt.
Uden våben risikerer vi at dø. Beth risikerer at dø.
Vi finder nogle andre våben.
Du må ikke dø. Og heller ikke Beth og dem i kirken.
Men jeg kan ikke bare se til.
Det var derfor, jeg gik. Jeg ville et andet sted hen.
Vi er ikke et andet sted. Vi er lige her. Og vi prøver.
Du er ikke den, du var, og det er jeg heller ikke.
Jeg ved ikke, om jeg stadig tror -
- men hvis jeg skal i Helvede, vil jeg udsætte det længst muligt.
- Nå, lad os få det overstået. - Den er ustabil. Jeg vejer mindst.
De kommer. Vi må kæmpe os forbi dem.
Jeg har set dem.
- Vi skal væk. - Er "GMH" et hospital?
- Grady Memorial, måske. - Måske er det der, de er.
- Daryl! - Af sted!
- Er her noget, vi kan bruge? - Kun det, vi selv har.
Spænd dig fast.
Hold fast.
Vi klarede det.
- Jeg har det fint. - Vis mig det.
- Hvor slemt er det? - Jeg har prøvet det, der er værre.
- Det var eddermaneme dumt. - Vi kom da hurtigt ned.
Vi er kun tre gader fra Grady.
Vi finder et sted i nærheden og ser, hvad vi kan se.
Tror du, vi kan finde ud af det, vi skal vide, bare ved at kigge?
Det er et sted at begynde. Kom.
Det er dem.
Fint. Lad os se, hvad vi kan se.
Du sagde, at jeg ikke er, som jeg var før. Hvordan var jeg?
Du var nærmest et barn. Nu er du en mand.
Hvad med dig?
Mig og Sophia var på krisecentret i halvandet døgn.
Så rendte jeg tilbage til Ed. Jeg kom hjem og blev tævet.
Livet gik videre, og jeg bad til, at der ville ske et eller andet.
Men jeg gjorde ikke noget. Ikke en skid.
Den, jeg var, da jeg var sammen med ham, blev brændt væk.
Og det var jeg glad for. Eller ikke glad, men ...
I fængslet kunne jeg være den, jeg altid havde syntes, jeg burde være.
Den, jeg syntes, jeg burde have været.
Og så blev hun også brændt væk.
Nu fortærer alting bare en.
Hey ...
Vi er ikke aske.
Er det din?
Ja.
Jeg har det fint. Videre.
- Jeg beder jer! - Hvorfor følger du efter os?!
Det gør jeg heller ikke. Jeg troede, I fulgte efter mig.
Kom nu, mand. Jeg beder jer.
Jeg hjalp dig én gang. Det gør jeg ikke igen.
- Hyg dig med bondetampen. - Nej, nej, nej!
Nej, jeg beder jer! Undskyld!
Daryl! Stands.
- Du var nær død på grund af ham. - Men jeg døde ikke.
Nej. Lad ham ligge.
- Daryl! - Undskyld!
Lidt mere.
Tak.
- Er du okay? - Jeg er her endnu.
Jeg må væk. De har sikkert hørt skuddet. Hvis de finder mig ...
- Hvem? - Dem på hospitalet.
Vent. Er der en lyshåret pige derhenne?
Beth? Kender I hende?
Hun hjalp mig ud, men hun er der stadig.
- De kommer. - Vi skal væk.
Nabobygningen har en kælder. Den er sikker.
Videre. Jeg tager ham. Op.
Vent!
De kan hjælpe hende! De har medicin, apparater, en læge.
Hvis du går derud, dør de, og så får hun ikke hjælp. Er det det, du vil?
Vi kan få hende tilbage. Og Beth.
Hvad vil det kræve?
En masse. De har våben. Folk.
Det har vi også.