Där var vi, med pungarna släpande i sandlådan.
Öppna måltavlor i öknen. Alla bara svettades och svor.
Det här slår ändå att sitta mitt ute i ingenstans-
- och vänta på att puckelryggen skulle skita ut bilnycklarna.
- Kameler äter inte nycklar. - Jo, och det gjorde den.
Och den sket ut dem. Det är inget skitsnack.
- Du är en idiot. - Det har jag aldrig förnekat.
Du sköna nya värld...
Jag kan inte sluta tänka på att Maggie ska ha en valp.
- I det här. - Vad menar du?
Som saker och ting är. Som de kan bli.
Jo, men det är kanske just därför.
För att det är som det är.
- Du har redan kallat mig idiot. - Det har aldrig behövts.
Sant.
- Vi ses imorgon. - Nix.
Jag börjar på ett nytt skift.
Vakttornet på Baggarly.
Säger du det?
Jag har pratat med Eugene. Han vill hjälpa till mer.
Han tar över mitt patrullerande med dig.
- Så kan det gå... - Ja, så kan det gå.
- Men vi ses väl? - Ja då.
Jovisst. Vi ses, Abraham.
Du...
Du, Abraham...
Hallå. Är du fortfarande här?
- Eugene ska börja patrullera. - Ja.
Han bad mig lära honom hur man plockar isär automatvapen.
Han ska lära mig kemi.
- Kemi kan man inte lära ut. - Jaså, du?
Herrejösses...
Det där var helt...
- ...överjordiskt. - Jaså?
Ta emot.
Det är från tankbilen. Den hade ett trasigt bromsljus.
- Har du gjort det? - Din hals såg lite ensam ut.
Rosita Espinosa, du är i stort sett perfekt. Vet du det?
Visa mig det.
- I duschen. - Om ett ögonblick.
- Maggie! - Hej.
Om vi får upp spaljéerna kan vi börja odla vertikalt.
Det fördubblar tomatskörden.
Ransoneringen räcker inte hur långt som helst.
Men jag har fortfarande inte sett en enda knopp.
Älskling, det kommer att växa.
Vi kommer att klara oss fint.
Vad i helvete gör du i vårt hus?
Jag sitter i trappan, tittar på den här tavlan-
- och väntar på att dina föräldrar ska klä på sig.
Hej, jag är Jesus.
Carl...
Det är ingen fara.
Du sa att vi borde prata, så då pratar vi.
Hur tog du dig ut?
En vakt kan inte täcka två utgångar eller fönster på tredje våningen.
Knopar lossar och lås dyrkas upp. Entropi uppstår ju ur ordning.
Jag kollade in er arsenal. Nåt sånt har jag inte sett på länge.
Ni är välutrustade men har ont om proviant.
Särskilt med tanke på hur många ni är. 54?
Fler än så.
- Jag uppskattar kakan. Tacka kocken. - Hon är inte här.
Vi fick en dålig start, men vi är på samma sida.
Den levande sidan.
Du och Rick hade goda skäl att lämna mig där ute, men det gjorde ni inte.
Jag kommer från ett ställe som är väldigt likt det här.
Jag letar andra bosättningar att handla med.
Jag tog er bil eftersom mitt samhälle behöver saker, och ni såg farliga ut.
Jag hade fel. Ni är bra människor. Och det här är ett bra ställe.
Våra samhällen kan nog hjälpa varann.
- Har ni mat? - Vi har boskap, samlar och odlar.
- Allt från tomater till durra. - Varför skulle vi tro på dig?
Jag kan visa er. Med bil hinner vi fram och tillbaka på en dag.
Då kan ni själva se vilka vi är och vad vi kan erbjuda.
Du söker alltså fler bosättningar?
Handlar ni redan med andra grupper?
Er värld kommer snart att bli mycket större.
Varsågod, hembakad havrekaka. Komplexa kolhydrater och omega-3.
Nej tack. Vi stannar på vägen. Jag skaffar nåt då.
Typ rabies?
Är det för att jag försökte fixa dina grejer?
Dessutom påminner du om nån jag kände förr.
Jag hoppas att den smakar bättre än den ser ut. För den ser ut som skit.
Skit är ändå bättre än överkörda djur. Ät den bara.
- Är du säker? - Nej.
Men om han talar sanning kan det här vara början på allt.
Jag hade tänkt berätta om mig och Michonne men det hände alldeles nyss.
Igår natt.
Det här är annorlunda.
- Det är lugnt. - All right.
Hämta dina prylar. Gabriel kan ta hand om Judith medan vi är borta.
Jag följer inte med. Nån måste stanna här och skydda stället.
En kille med sabbat fejs gör nog ändå inget vidare intryck.
Nu drar vi!
Du...
- Får jag fråga en sak? - Visst.
När ni hällde upp smeten...
Försökte ni göra pannkakor då?
Ja...
Jaha, okej!
Ja, det var nåt vi hade pratat om.
- Hur så? - Jag bara...
Med tanke på den prekära situation vi ständigt befinner oss i-
- finner jag det obegripligt att ni eller nån annan törs göra det.
Jag menar...
Vi försöker ju bygga upp nåt, hon och jag. Det gör vi alla.
Om jag ser att det är regn på ingång så tar jag på mig galoscher.
Och dubbla lager.
- Rick, vad är det som händer? - Det har skett en olycka.
Det verkar ha hänt nyss.
Det är en av våra.
Om det är ett trick slutar det illa för dig.
Mitt folk har råkat illa ut. De är inte...
Vi har inte så många slagskämpar. Jag vet hur det ser ut, men ändå...
- Får jag låna en pistol? - Nej. - Det är spår här.
De måste vara där inne.
- Ska vi gå in, eller? - Hur vet vi att det inte är båg?
- Det gör ni inte. - Vi ska hämta ditt folk.
Du stannar här med en av oss.
- Så ligger det till. - Stannar du?
- Gå, ni. Men var försiktiga. - Det ska vi vara.
Skynda er bara.
- Hör du mig vissla så skjut honom. - Det ska jag.
Kom fram, vi ska inte göra er illa. Vi är Jesus vänner och ska hämta er.
- Är ni fler? - Två till. De sprang i förväg.
Kom igen. Vi är här med Jesus.
Jag kan inte följa med. Min vän är i närheten och han skadades i kraschen.
Nej!
Kom igen! Sätt fart!
- Har du honom? - Kom igen.
- Jag heter Harlan. - Maggie.
Det där är min make Glenn.
Vi fraktade medicin, så ni kan ha räddat fler än bara oss, Glenn.
- Är du läkare? - Det stämmer.
Har du några graviditetsvitaminer?
- Till dig? - Ja.
Jag har jobbat som förlossningsläkare, och jag står definitivt i skuld till er.
Så ni har nog just vunnit jackpotten.
Allt väl, Freddie?
För ett ögonblick där borta, precis när jag trodde att han...
Jag såg min fru. Hon dog innan allt det här.
Precis när jag trodde att det var över dök hon upp.
Tydligt som mitt på ljusa dagen.
Förbannat!
Ett oväder måste ha dragit förbi. Vi sitter fast.
Ingen fara. Vi är framme.
Där bor vi. Det där är Hilltop.
- Stanna där! - Tänker du tvinga oss?
- Jesus, vad fan är det här? - Öppna, Kal. Freddie är skadad.
Ni får ursäkta. De blir stingsliga av stå där uppe och göra ingenting.
- Överlämna vapnen, sen öppnar vi. - Kom ner och hämta dem.
Mina herrar, vi går i god för dem. De räddade oss där ute.
- Sänk spjuten. - Jag tar inga risker.
- Säg åt den där Gregory att komma ut. - Nej.
Märkte du inte vad som nyss hände? Jag låter er behålla era vapen.
Vår ammunition tog slut för flera månader sen.
Jag gillar er. Jag litar på er.
Lita på oss.
Öppna portarna, Kal.
Tack än en gång.
Kom när ni vill. Jag finns här i sjukvårdsvagnen.
Det låg ett materiallager för ett kraftbolag i närheten.
Det var så vi reste murarna.
Många kom från ett katastrofläger. De hade barackerna med sig.
Hur hörde folk talas om stället?
Det där är Barrington House.
Familjen som ägde det skänkte det till staten på 30-talet.
Staten gjorde det till ett museum för levande historia.
Varenda grundskola inom åtta mils radie brukade åka hit på studiebesök.
Stället fanns långt innan den moderna världen byggdes upp runtomkring.
Folk trodde väl att det skulle finnas kvar även efter att den hade kollapsat.
Fönstren ger fritt synfält åt alla håll. Perfekt ur säkerhetshänseende.
Kom så visar jag insidan.
Herrejäklar...
De flesta rummen har gjorts om till bostäder.
- Även de som inte var sovrum. - Bor folk både här och i barackerna?
Vi planerar att bygga. Det föds barn.
Jesus, du är tillbaka!
- Med gäster. - Det här är Gregory.
- Han ser till att allt flyter på här. - Det är jag som är chefen.
- Jag är Rick. Vi har ett samhälle... - Vill ni inte snygga till er lite?
- Det behövs inte. - Jesus visar var ni kan tvätta av er.
Kom tillbaka när ni är klara.
Det är svårt att hålla det här stället rent.
Visst.
Följ mig.
- Du först. Du får prata med honom. - Varför det?
För att jag borde låta bli. Och du måste börja göra såna här grejer.
Hur länge tror du att Rick och Michonne har nuppat?
Inte vet jag.
Funderar du nånsin på det?
Att slå dig till ro?
Tycker du att vi har lugn och ro?
- Gregory. - Natalie, inte sant?
- Maggie. - Det var ganska nära.
- Inte precis. - Du säger som det är. Det gillar jag.
Kom in så pratar vi.
Jag var här en gång innan, när det var ett museum.
Det var nåt med handelskammaren.
Jag älskar den tavlan.
Jag trodde aldrig att den skulle bli min, men här är den.
Som om den väntade på mig hela tiden.
Jesus berättade att er grupp räddade dr Carson.
Läkare är sällsynta, så jag vill tacka för att ni förde tillbaka vår.
- Min make räddade honom. - Då ska jag tacka honom också.
Det här stället och det ni har här, har det varit här ända från början?
- Det stämmer. - Hur har ni överlevt här?
Du tittar på svaret. Jag är bra på det här.
Och jag hakar inte upp mig på detaljer.
- Är ert hem lika fint som Hilltop? - Det är bara annorlunda.
Hur förser ni alla med mat? Jesus nämnde trädgårdar men inga grödor.
Vi har precis börjat plantera. Gurkor, tomater...
Inga grödor? Soja, majs, hampa, durra?
- Trädgårdsgrejer. - Ni har vapen.
- Har ni en hyfsad arsenal? - Den är hyfsad.
- Och är er sjukstuga välförsedd? - Är er?
Vi kom med hopp om byteshandel. Har ni tillräckligt för det?
Du ser vad jag har här. Du ser vad jag har byggt upp.
Jesus sa att er matsituation var ansträngd just nu.
Om folk inte får mat faller allt samman.
Låt oss tala klarspråk. Ni har inte ett skit.
Jag hjälper gärna till. Jag är en trevlig kille.
Men vi kan inte bara ge bort saker gratis.
Vad sägs om det här? Eftersom ni inte har mycket att erbjuda-
-kan ert folk få jobba för sin andel.
Du vore ett välkommet tillskott, en smart och vacker kvinna.
För att åter tala klarspråk: Jag kan göra det värt besväret.
- Stanna där. - Raring...
Sluta stöta på mig och kalla mig "raring".
- Ni har ingen ammunition. - Vem sa det?
Ni har ont om medicin. Ni behöver saker, och vi behöver saker.
Som huvudvärkstabletter och lite kulor?
Våra samhällen kan hjälpa varann.
Tack, Natalie. Det var ett trevligt samtal.
- Vi kan hjälpa varann. - Vi klarar oss fint.
Gör ni?
Vi vill upprätta handel. Gregory gör det.
Men ammunition är inte ett akut behov. Murarna håller.
Vi fick nyss mer medicin. Gregory vill ha bästa möjliga avtal.
- Vi vill också ha saker. - Vi behöver mat.
Har vi åkt ända hit så tänker vi se till att få det.
Jag ska prata med honom och reda ut det här.
Omständigheter förändras. Det går bra för oss nu, sen blir det er tur.
Jag ska få honom att förstå det. Kan ni ge mig några dagar?
Det kan vi.
Ja.
- Vad är det för fel? - De är tillbaka.
Ethan, vad hände med alla andra? Var är Tim och Marsha?
De är döda.
- Negan? - Ja.
- Vi hade ju en överenskommelse. - Han sa att det inte räckte.
- Var leveransen för liten? - Nej.
- De har fortfarande Craig. - De skulle hålla honom vid liv...
...och återlämna honom, om jag gav dig ett meddelande.
Låt höra.
Förlåt.
Släpp mig! Jag var tvungen!
Det är kanske just därför. För att det är som det är.
Håll dig borta! Alla som försöker stoppa mig dödar min bror!
Släpp den.
Vad är det?
Ethan! Du dödade honom!
Han försökte döda Gregory och sen mig.
- Försök inte ens. - Släpp den nu!
- Det tror jag inte. - Hörni, det här är över nu!
Det är över. Ethan var vår vän-
- men vi ska inte låtsas att han var nåt annat än en fegis som angrep oss.
Det var han som orsakade det här.
Och de här människorna stoppade honom.
- Vad kan jag göra? - Stoppa undan vapnet.
Du har gjort tillräckligt.
Du måste förstå att allt inte är så enkelt som det kan verka.
Ge mig bara lite tid.
Hörru, är allt bra?
Ja då.
Det är bättre än bra.
Doktorn lyckades lappa ihop Gregory. Han har ont men han överlever.
Vad händer nu?
Såna saker brukar inte hända här, men det är överstökat.
Vi hörde namnet Negan.
För ett tag sen stötte Daryl och Abraham på hans män. Vem är han?
Negan leder en grupp som han kallar "Saviors".
Så fort murarna hade byggts dök de upp.
De träffade Gregory å sin boss vägnar.
De kom med en massa krav och ännu fler hot.
Och de dödade en av oss. Rory. Han var sexton år gammal.
De slog ihjäl honom inför våra ögon.
De sa att vi behövde förstå redan från början.
Gregory är inte särskilt bra på konfrontationer.
Han är inte den ledare jag skulle ha valt, men han skapade stället...
- ...och folk gillar honom. - Han slöt avtalet.
Hälften av allt, våra förråd, vår skörd, vår boskap...
- ...går till Saviors. - Och vad får ni i utbyte?
De anfaller oss inte. De dödar oss inte.
- Varför inte bara döda dem? - De flesta här kan inte slåss.
- Inte ens med ammunition. - Hur många har Negan?
Det vet vi inte. Vi har sett grupper på runt tjugo.
Stopp ett tag. De dyker upp, dödar en grabb och ni ger dem hälften av allt.
De har bara en bra story. Den här snubben är en fjant.
- Hur vet du det? - Förra månaden klippte vi hans typer.
- Kvar blev bara småbitar och pölar. - Vi fixar det.
Vi hämtar er kille och dödar Negan och hans snubbar. Har vi en deal?
Vi vill ha mat, medicin och en av korna.
Konfrontationer har aldrig varit ett problem för oss.
Jag tar upp det med Gregory.
De har mat, vi har det inte.
Vi har inte tillräckligt av nåt. Förutom oss själva.
Det vi kan göra.
Det här är byteshandeln.
Det kommer att kosta oss nåt.
Gregory är vaken. Han vill prata.
Med Maggie. Han vill prata med Maggie.
Du fixar det.
Deanna hade rätt om dig.
Jag ber om ursäkt i förskott. Gregory kan vara en riktig skithög.
Kom in.
Jag beklagar dunklet.
De gav mig antibiotika som gör mig känslig för solljuset.
Det är en plåga. Som om nån vrider om tarmarna med en cementblandare.
Det kunde ha varit värre. Tur för dig att vi var här.
- Berättade Jesus om vårt erbjudande? - Ja.
- Varför skulle ni lyckas bättre? - Vi har handskats med folk som Negan.
- Hur då? - De är döda.
Vi kan hämta hem er man.
Jag vet inte om Craig är värd besväret. Hans bror gjorde ju det här.
Han kämpade för att rädda nån som han älskade. Han var rädd.
Det gör honom svag. Jag vet inte om jag vill ha honom i vår genpool.
Min pappa brukade säga att förlåtelse kräver mer styrka än vad ilska gör.
Jag antar det. Han är en jäkligt bra kock.
Han gör otroliga ugnsbakade ägg med gröna tomater.
Ger ni oss förnödenheter-
- så räddar vi Craig och tar hand om Negan och Saviors permanent.
Ursäkta, men jag finner hela konversationen rätt lustig.
Du vägrade när jag föreslog att ni skulle jobba för att få ta del.
Men är inte det exakt vad som händer här?
Jag hade ett övertag och jag använde det.
- Det var inte personligt. - Ja, vi behöver mat.
Ni har det. Vi är villiga att jobba för den.
Då ska jag ordna förnödenheter åt ert folk.
Jag ska prata med Jesus, så ordnar han det.
Du ser, det här var kul.
Spännande.
- Hälften. - Ursäkta?
Hälften av det ni har. Jag såg vad som hände där ute.
Negan förväntar sig mer förnödenheter härifrån.
Och mer och mer.
Fortsätter det så har ni snart inget kvar.
Vad händer då? Utan ammunition och stridsdugligt folk...
...är du en död man.
Hälften av allt ni har just nu, annars blir det inget avtal.
Du ser, jag har övertaget.
Gratulerar. Du får som du vill.
Vill du ha nåt mer? En njure, kanske?
Inte det, men nåt vill jag ha.
Inte ens Negan fick så här mycket i förskott.
- Vad vill du? - Du har skött Negans leveranser.
- Vi ska hämta hem Craig. - Då får ni överlämna Gregorys huvud.
- Vi ska hämta hem Craig. - Hur då?
Vi måste få veta vad du vet om Negans anläggning.
Vi behöver din hjälp. Vi vill att du följer med.
Jaså? Okej.
Ni har väl plats för en till? Vi pratar ju om att rätta till världen.
Dessutom har du fortfarande mina knivar.
- Vill du göra det? - Det kommer att bli strid.
Vi kommer att vinna. Det måste vi göra.
Vi vinner.
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com