Det är inte för sent för er. Mitt erbjudande kvarstår.
Ni kan ansluta er till oss eller dö.
Vänd om.
- Vad ska du med bilderna till? - Skulptera dig, efter.
- Efter vad? - Efter.
- VAD JAG VET. - VAD JAG VET ATT JAG INTE VET
SAKER JAG ÄR OMEDVETEN OM
Jag är medveten om att du är femtekolonnaren.
Den gröna väskan, röda färgen och arbetarnas vapen.
Det krävs inget geni för att inse att du är förrädaren i maskopi med AHR.
En akronym jag skapade: Alexandria, Hilltop, Riket.
Jag funderade på RAH, men det var för onomatopoetiskt.
Självaste Negan gav mig i uppdrag att lösa eländet-
- som du med all sannolikhet bidrog till att skapa.
Så jag vill att du upphör-
- med alla svek, förräderier och annat Judas-beteende snarast.
I utbyte kommer jag att undanhålla det jag vet från Negan och de övriga.
Saviors är körda. Negan är körd.
Och det här stället, vad det har varit...
...det är över nu.
Mat och vatten sinar, arbetarna är arga och Saviors börjar bli rädda.
Det här stället kommer att falla.
Allt du behöver göra för att hamna på den vinnande sidan är att lägga av.
Gör ingenting. Vänta, låt det bara hända.
Kan du göra det?
Du har sett vad som händer här.
Du har hört skriken och känt lukten av bränt kött.
Du har inget blod på dina händer än, men det kommer.
När du gör de sakerna så blir du de sakerna.
Då finns det ingen återvändo. Det går inte att glömma.
Det som driver mig är min trygghet.
Om jag är i trygghet här så innebär det att många andra också är det.
Jag tänker en hel del på det.
Ja, jag är Negan.
Det är inte perfekt, men vi är Saviors.
Vi räddar.
Som sagt...
Jag ska hålla tyst om ditt bedrägeri.
Allt jag begär är att du inte gör nåt som kan skada folk inom dessa väggar.
Vad tror du?
En dag, kanske två.
Eugene, jag skulle behöva lite hjälp. Kan du komma in?
Han blir allt sämre.
Han har en infektion. Kanske fler än en.
Den angriper hans organ. Det är bara en tidsfråga.
- Om vi bara hade medicin. - Han borde inte ha hjälpt till...
...med den ogenomtänkta planen för att fånga oss härinne.
Själv skulle jag vilja ha godis, men vi får inte alltid som vi vill.
- Är det hans eget fel? - Ja.
Inte alltihop, men han deltog i attacken.
Jag förstår, men kommer inte att glömma det.
- Kan du stanna hos honom? - Va?
Jag ska till marknaden och se om de har några örter. Östasiatisk medicin.
- Lämna inte din vän ensam. - Reskamrat.
- Okej. Vill du att han ska dö? - Nej.
Jag är strax tillbaka.
Sitt. Du ser värre ut än jag.
Det tror jag inte, för du ser ut som en potatis-och skitstuvning.
Sätt dig.
Tänker du hjälpa mig ta dr Carson härifrån?
I och med att byggnaden är omringad av en hel stadsbefolkning gångare-
- går det inte att fly utan att använda samma inälvs-teknik-
- som försatte dig i ditt nuvarande pissiga tillstånd.
Du tycks ha glömt att jag är en liten människa-
-som bara ser till mitt eget bästa.
Jag håller mig i min fil och behöver inte ens några trafikljus.
Allt jag vill är att du gör det rätta.
Och hur definieras det? Jag har aldrig fattat det.
Rätt för vissa är hemskt för andra. Den vetskapen har hållit mig upprätt.
Det kräver tro, tilltro till dig själv.
Tron på att Gud finns inom oss och leder oss-
- och vetskapen om att Han har en plan för oss alla. Är det så svårt?
- Det är befängt. - Är det?
Du är en vetenskapsman som för inte så länge sen...
...hade funnit det omöjligt att tro att de döda skulle kunna resa sig.
Så kanske är det inte helt omöjligt att tro-
- att du kommer att veta vad det rätta är när den tiden kommer.
Och att du då kommer att agera.
Jag såg nåt. Det såg ut som en lastbil men den försvann ur sikte.
Det är en av våra.
- Hej, Tanya. - Du sa en vecka. Den har gått nu.
Vår överenskommelse? Min bergssprängare?
- Jo, men... - Har du fixat den?
- Menar du allvar? - Ja.
Den är inte klar. De avlidna drar åt snaran kring vår hals.
Bekymrar det dig inte att vi är instängda?
Jag var redan instängd här.
Du har till imorgon på dig, annars får vi omförhandla.
Vänta!
Vore det möjligt att få den andra flaskan trots leveransförseningen?
Vi sa en flaska i förskott och en när du har fixat den.
Jag behöver den.
Gör du flygbränsle eller nåt?
Jag har börjat hälla i mig fyra centiliter varje kväll-
- för att få lite av den alltmer sällsynta sömnen.
Därför behöver jag skrattsaften.
Jag fattar. Jag behöver också hjälp med att sova.
- Nu fattar inte jag. - Jo, det gör du.
Du hjälper dem, Eugene. Du hjälper honom.
Jag försökte hejda det här. Jag och Frankie bad dig om hjälp.
Du kunde ha förändrat det här stället till nåt bättre.
Men du brydde dig bara om dig själv och nu får du leva med det.
Jag hoppas att det här hjälper, men det kommer det inte att göra.
Negan vill träffa dig.
Vårt folk är snart vid Sanctuary för att be dem kapitulera.
- Vi är nästan klara. - Det är därför vi gör det.
- Vi ser till att det blir gjort. - Vi täcker dig från de övre fönstren.
Du kraschar lastbilen genom gångarna och in i byggnaden.
Ja, vi bryter upp den. Sen blir det Savior-buffé.
- Kommer arbetarna att klara sig? - De är på andra sidan byggnaden.
- Är du säker? - Efter det här måste de ge upp.
Det är riskabelt. De kanske ser lastbilen.
Det fanns väl inga fler vapen i deras lager? Inga fler raketer?
- Vi får använda det vi har. - Ni har mig.
Det finns fler krypskyttar också. Om Saviors ser er så täcker vi er.
Jag vill få det här gjort. Jag vill få stopp på dem.
- Bra. - Ska vi få det gjort, eller?
Varför väntar vi inte bara som vi planerade?
Michonne har rätt. Det ni pratar om kan gå snett.
Lastbilen med högtalarna lockade nästan bort gångarna.
- Många saker kan gå snett. - Vi har inte Rikets soldater längre.
Om Saviors vill ta strid är vi inte tillräckligt många.
- Därför pratar Rick med samlarna. - Du blev skjuten. De ljög för oss.
- Tror du på dem nu? - Jag tror på Rick Grimes.
Jag kunde ha agerat tidigare för att få slut på det här.
Jag kände till vapnen vid Oceanside, men jag väntade.
Jag gjorde inte ett skit! Jag tänker inte låta det hända igen.
Då får ni göra det utan mig.
Jag hoppar av.
Vi har några bilar vid östra utkiken. Du kan ta en och åka hem.
Tänker du stanna? Ställer du upp på det här?
Jag var med och startade det. Jag måste avsluta det.
Du tycker att det är lättare att riskera allt här än att vänta ut det.
Jag fattar, jag brukade också tycka så.
Men ibland måste man bara vänta. Ibland får man inte veta allt.
Jag önskar bara att jag hade sluppit se Sasha i kistan för att inse det.
Kom igen, nu drar vi.
Om saker och ting inte ordnas snart kommer många människor att dö.
Mitt folk.
Men inte jag, så klart.
Jag överlever oavsett, för jag är för bra på den här skiten. Men andra...
Det kan jag inte acceptera. Jag vill inte se folk bli skjutna och uppätna-
- för att sen äta upp resten. Jag vill inte se dig bli uppäten, Eugene.
Det här stället handlar om att samla och organisera styrka.
Och du, min vän, är stark.
Det svampiga organet mellan dina ögon och din fina hockeyfrilla är starkt.
Jag vill bara försäkra mig om att du vet att jag vet det.
Betrakta mig som invigd. Vi står till fullo på samma sida.
Eugene, jag var ute efter ett handslag.
Ställ dig upp.
Jag förstår din förvirring, eftersom jag sällan ägnar mig åt sån skit.
Ett handslag är ett tecken på ömsesidig respekt.
Det är inte många som får det av mig.
Jag har jobb att ta itu med.
Stäng av motorn. Kör du närmare lockar du bort gångare från gården.
Här.
Om de skjuter från fönstren så besvarar vi elden.
Kom igen. Vi kan ta betäckning vid ventilationstrummorna.
Är du redo för det här?
Jag kom hit för att jag ville se allt med egna ögon.
Jag ville veta att det skulle fungera.
Men vet du vad? Det kan jag inte få veta. Det kan ingen av oss.
Det jag vet är att det fungerar just nu.
Så vi kanske måste förlita oss på att allt kommer att fortsätta fungera.
För det vi tänker göra...
...är inte värt att riskera våra liv för.
Det är det för mig.
Det bara är så.
Jag hoppas att det fungerar. Det gör jag verkligen.
Men jag kan inte göra det.
Jag kan bara inte.
Då bör du låta bli.
Vi har Morgan och krypskyttarna. Vi klarar det här.
Ja, och det ska vi göra.
Ljudinspelning för utskrift. Nödläges-manual, första inlägget.
Motmedel vid stängselhaveri.
Stor population av odöda, säkert 40-50 rader vid det f.d. stängslet.
Bilaga till ritning i pärmen för ljuddrönaren.
Ljuddrönaren använder musik på 96 decibel som avledande manöver-
- för att locka bort de aktiva avlidna från alla utgångar-
- vilket tillåter omedelbar passering om det lyckas.
Stryk "om". När det lyckas. Ja, för fan.
Vänd dig inte om.
Jag är på plats och redo.
Södra utkiken ger klartecken.
- Östra utkiken, klart. - Norra utkiken, klart.
Västra utkiken, klart.
Res dig och backa bort från den där grejen.
Backa bort från den!
Jag försöker rädda folk, Dwight.
Dödar du mig så dödar du väldigt många oskyldiga.
När den här fågeln lättar lockar den bort liken och befriar oss.
Och Negan dödar Rick, Daryl, Rosita och alla dina gamla vänner.
De är före detta reskamrater, inget annat.
Jag samarbetar med dem för att hålla dem och folket här vid liv.
Vi kan göra oss av med Negan. Bara Negan.
Och vi är nästan där.
- Negan är inte typen som dör. - Men det är du.
Ja! Det är exakt därför jag inte har backat.
Som jag ser det har jag två val gällande mitt öde.
Ett: jag avbryter och räddar inte stället från de dödas strypgrepp.
Negan lär troligen att avrätta mig som en "personlig tjänst".
Eller så chansar jag med risk för att skjutas i ryggen av en f.d. allierad-
- även om jag en gång råkade bita dig i nötterna.
Nu!
Daryl, ni har fri väg söderut. Du och Tara borde sticka hem.
Kom igen, sätt fart!
Retirera! Snabba på!
Svaret är nej! Jag kommer aldrig att gå med på er plan!
Din inbjudan avvisas. Jag tänker inte sluta som Sasha eller dig.
Ni gjorde era val, vilka de flesta nog ser som de rätta.
Ni kastade tärningarna och slutade som döda.
Jag kan inte göra detsamma. Döm mig om du vill, men jag är klarsynt.
Håller man sig i säkerhet så håller man sig vid liv, vilket är min plan.
Så jag tänker lyda Negan. Jag tänker inte dölja några svek-
- och jag tänker se till att dr Carson blir kvar här-
- ifall jag nånsin behöver hans helande expertis.
Och jag tänker inte må dåligt över det, för jag kommer att överleva.
Det ligger i min biologiska drivkraft. Det är det enda jag kan.
Det kommer att kräva skitmycket ammunition.
Ja, även med god skyttedisciplin och noggrannhet.
Kan min kulmakare fylla på mina vapen?
Om du ger mig mina maskiner eller maskinerna mig...
...så är svaret ja.
Du inser väl vilken skitstorm jag tänker skicka på Rick-
- så fort jag är klar med den som han skickade på mig?
- Det gör jag absolut. - Jäklar, Eugene...
Hur känns det att vara näst viktigast här och att rädda dessa människor?
Det känns toppen.
Jag har även andra viktiga nyheter. Ännu ett problem har lösts.
Mer än en utväg och ett löfte om kulor?
Jösses, Eugene. Du är magnifik!
Det är jag.
Nå, vad är det? Berätta.
- Vad är det? - Vi har säkrat trapporna.
- Men döingarna har hela bottenplanet. - Inte länge till.
Eugene har hittat en lösning för att ta oss ur den här röran.
Och han säger faktiskt att han kan toppa det.
Jaså?
Jag kan nog fixa snabbtelefonerna.
Det skulle absolut förändra kommunikationerna här.
- Var det allt? - Förlåt, men jag gillar såna grejer.
Jag låter er ta itu med det sista.
Tid för efter.
Kuva honom!
Jag tänker gå nu, vilket innebär att ni alla kommer att dö.
Mitt folk, och de är många-
- kommer inte att anfalla idag, men vi kommer att anfalla.
Ni kan leka era lekar, rita era bilder-
- och skulptera vilken skit ni vill, men jag tänker gå härifrån!
Och efter det borde ni kanske bara fly.
- Är vi klara? - Ja.
Om vi ansluter, vad händer då?
Sanctuary är omringat av gångare, 20 rader runt hela anläggningen.
Ni följer med mig dit och väntar tills de andra möter upp.
När de gör det ber vi dem kapitulera. Vi alla, tillsammans.
Sen dödar jag Negan. Bara jag.
- Har vi en överenskommelse? - Efter är Saviors saker våra.
- Om ja, så ja. - De blir allas. Ni får en fjärdedel.
- Hälften. - En fjärdedel.
En fjärdedel, och jag skulpterar dig efter.
Posera för mig, ta av de där.
Ta av de här, inget skulpterande.
Mina skor och kläder, nu.
En fjärdedel...
En fjärdedel.
Krypskyttar, rapportera.
Det här är Rick Grimes. Är det nån där?