Alla patruller, vi har ett krisläge gällande dr Carson och prästen.
De stack inatt eller i morse. De kan ha tagit Jeremys gröna sedan.
Sök igenom området runt Hilltop. Håll ögonen öppna.
- Patrull fyra, uppfattat. - Sätt fart.
Vi håller oss borta från vägarna och tar oss in i skogen.
- Jag tar den. - Jag täcker dig.
- Tara! - Den smet. Han fixar det.
- Du ser. - Sätt fart på dem.
- Hörde du om Carson och Gabriel? - De är nog på väg till Hilltop.
- Precis som vi. - Hoppas de klarar sig bättre.
- Har du ingen aning om var vi är? - Det beror på.
- Har vi passerat Linus-bron än? - Inte vet jag.
Kanske under natten. Det var mörkt.
- Hörde du? - Vadå?
Varför gör du... Brukar du bära glasögon?
- Nej, jag bara... - Ser du suddigt?
Ger sig infektionen på synnerven kan du få permanenta skador.
Vi gör precis det vi bör göra. Du ska tillbaka till Hilltop och Maggie.
Allt kommer att ordna sig. Visa bara lite tilltro.
Vi är på rätt kurs även om vi är på fel väg.
Du är allvarligt sjuk och vi är farligt vilse.
Tror du verkligen att Gud visar vägen?
Han visar alltid vägen.
Toppen. Då kanske vi ska låta honom köra ett tag.
Vi borde åtminstone släppa in honom.
Han har ju lämnat en massa fotspår längs vägen.
All right, titta på det där vägmärket.
- Ser du det härifrån? - Nej.
Vilken idioti... Jag var en idiot som lät dig lämna det där stället.
Men du är sjuk, och jag gömde lite antibiotika innan Hilltop angreps.
Du bör det väl finnas kvar?
Vi får hitta en annan bil, ta oss dit och sen...
- Vad är det? - Hörde du?
Där.
Det låter nästan som en klocka.
Vi borde inte lämna vägen.
Ta det försiktigt.
- Det kommer här uppifrån. - Gabriel!
Det är inte en klocka, men det här stället kan bli vår räddning.
Det känns inte särskilt hoppingivande.
Daryl.
- Var är de? - De behövde vila. De har inte sovit.
Tio minuter, sen fortsätter vi. Jag går och täcker våra spår.
En fråga: finns det nåt skäl till att han fortfarande andas?
- Striden är inte över. - Jo, för honom. Jag har väntat klart.
Inte nu. Inte än.
Han har rätt. Dwight både kan och vill hjälpa oss.
Vi förlorade just lillgrabben. Släpp det bara.
Åtminstone tills vi når Hilltop.
- Jag kan ta över, Morgan. - Det behövs inte.
- Men försök få Henry att äta nåt. - Jag mår bra.
- Försök du, så tar jag över. - Morgan!
Visst heter du Morgan? Grabben ger folk kalla kårar.
Kan du inte ta honom härifrån. Han borde ändå inte vara här.
Saviors släpper snart ut oss och det lär inte bli vackert.
Vem av er dödade min bror?
Leta reda på Jerry och be om nåt att äta.
- Men jag vill inte... - Hörrudu.
Varför berättar vi inte för honom?
Det vet du. Han är bara ett barn.
- Han har redan gjort för mycket. - Han lär överleva tack vare det.
Det besvärar honom inte. Han mår fint.
Nej, han vet bara inte om det än.
Varken han eller du mår bra. Ta en paus.
Jag är besviken, Eugene. Den här skiten borde ligga bakom oss.
Två spolningar och ut genom avloppet.
Dessutom lyckades min enda doktor och den där läskiga prällen-
- på nåt vis smita utan att nån märkte det.
Har du nån aning om hur nåt sånt kunde ske?
Nej, och jag vill inte ens gissa.
Carson var aldrig en av oss. Han var en orm, precis som sin ormige bror.
- Det är min bästa gissning. - Umgänge och beteende talar för det.
När de väl har fångats in och släpats hit, vilket kommer att ske-
-ska jag dra ur dem hela historien.
På ett eller annat sätt ska jag få fram den.
Och vad hände i Alexandria?
Bryr du dig om det?
Bryr du dig, Eugene? Efter att de försökte avsluta ditt jordeliv?
Ditt meddelande har mottagits med tacksamhet.
Så bra. För jag har lite andra nyheter.
Du kommer att få leda din alldeles egna utpost.
Min kul-tillverkare måste börja tillverka kulor.
Att bana väg genom de döda utarmade våra reserver.
Nu får du den äran att förse mig med det nödvändiga pang-panget-
- som krävs för att lösa Rick-situationen för gott.
Och allt prat om att folk är en resurs?
Kulor är den sista utvägen. Lucille här har första tjing.
Men om Rick och hans muntra skitsällskap väljer att jävlas-
- måste vi jävlas tillbaka. Vare sig vi vill eller inte.
Men då är det deras fel. Inte ditt och inte mitt.
Jag ska ge dig den där verkstan du berättade om.
Du får ett eget säkerhetsteam-
- och allt annat som krävs för att hålla dig igång.
Frankie som ger dig massage och Tanya som lagar mat.
- Visste du att hon var kock? - Samhällsvetare, trodde jag.
Eller chef, kanske på en gardinfabrik.
- Kommer det att finnas vin? - Absolut.
- Är det säkrat? - Hittills.
- Vad gör du? - Försöker läsa det här.
Du borde ligga på den där soffan. Tur för dig att vi hittade stället.
Det här hade inget med tur att göra.
Personen som bodde här var radio- operatör. Det kan förklara var vi är.
"Till alla som kan höra mig röst: Ni är inte ensamma. Kämpa på."
"Vi klarar det, hav tilltro." Det är bara ett manus. Det hjälper oss inte.
Kanske inte, men det hjälpte nog andra.
"Ingen signal, ingen signal, ingen signal."
- Enligt loggarna gjorde det inte det. - Men det kan ha gjort det.
Personen kanske nådde andra utan att själv få veta det.
Genom att upprepa det hade personen kanske skäl att tro på det.
Det kanske gav dem ork att fortsätta, även om de inte nådde några andra.
Jo, men så blev det inte.
Om de är smarta täcker de alla passager härifrån till Hilltop.
Vi måste fortsätta. Vi får ta risken.
Det kanske inte behövs.
Negan skickar inte in sitt folk i det här träsket.
- Inte om han inte måste. - Hur vet du det?
Negan kartlade de bästa rutterna från Sanctuary till Hilltop.
Han ansåg att träsket var för farligt och inte värt risken.
Ni tänker väl inte lyssna på honom?
Om det är för farligt för Saviors kan ni väl inte skicka in oss? Skojar ni?
Vi är ju omringade.
Tara har en poäng. Varför lita på honom? Han svek ju sina egna.
Jag inte bara svek dem. Jag dödade dem.
Daryl såg det.
Rosita såg det.
Du såg det.
Men en av dem kom undan. Hittar de mig hamnar mitt huvud på en påle.
Jag jobbar inte åt dem och tänker inte återvända.
Jag har valt sida. Jag tänker hjälpa er att besegra Negan. Och efteråt...
Jag vet hur det slutar.
All right, vi provar träsket.
Hej. Bertie och jag är klara med inventeringen.
Hur illa är det?
Du behöver kapa ransonerna med ännu en tredjedel för att klara veckan.
Inkluderar siffran även fångarna?
Det blir ännu värre då.
Jesus är fortfarande ute och letar. Han kanske kommer hem med nåt.
- Jag sa åt dig att vila. - Jag mår fint.
Lyssna på mig. Du har en allvarlig infektion och måste...
Kan du läsa vad några av de här är?
Vad är det?
Båda de här är antibiotika.
Den här mannen kan precis ha räddat ditt liv.
Jag tänker inte säga ett ord.
- Det här förändrar inte ett skit. - Allt jag gjorde var för Sherry.
Det rättfärdigar inget, men det är sant. Den enda sanning jag har kvar.
- Hon släppte dig och flydde sen. - Är hon härute?
Nånstans. Hoppas jag...
Vi måste vara försiktiga, men vi kan klara det här.
Ta er igenom och röj väg för de andra.
- Räkna med mig. - Mig också.
- Om jag får armborstet. - Icke. Du stannar där.
Följer du med?
Jag stannar här och vaktar gruppen.
Kom igen, låt oss få det överstökat.
Margaret, tack för att du kom. Jag vet att vi inte har kommit överens.
Lojaliteter har ifrågasatts och fingrar har pekats.
Bortsett från det måste du erkänna att jag sen du satte mig här...
- ...har skött mig tämligen bra. - Du stannar där, Gregory.
Tänker du inte ens lyssna på mig? Du kan inte lämna mig här för evigt.
Får jag ett skäl att döda dig så slipper jag.
Han har rätt.
Vi har skött oss. Ändå tog du en av oss igår natt...
Jag vet vad jag gjorde.
Okej, men ju längre ni behandlar oss som fienden...
Ni är fienden.
- Vi måste inte vara det. - Vad vill du?
Tid utanför buren för gott uppförande.
En i taget, några minuter om dagen. Lite skugga och motion.
Bevaka oss med vapen om ni vill.
Jag har inte resurser till det, även om jag ville.
- Är det slutdiskuterat nu? - Nej.
Jag stoppar era ransoner. Några dagar, kanske mer.
- Va?! - Maggie...
Mitt folk går först. Jag har inget val.
Det har du säkert.
- Kan vi gå runt? - Det är grundast rakt fram.
Vi rensar upp så att resten kan passera. Är du beredd?
Vem vill hjälpa till med den där?
Grattis, du anmälde dig just som frivillig.
Febern tycks ha gett med sig.
Men din syn...
Sker ingen förbättring snart lär du dessvärre ha fått permanenta skador.
- Beklagar du att jag överlever? - Du vet vad jag menar.
Att förlora synen nu...
Skräms du inte av tanken? Blir du inte ens lite förbannad?
Jag låter Honom visa vägen.
Jag ser den inte, men jag känner din uppsyn.
Jag påstår inte att Gud ledde oss hit-
- eller att Han har skickat oss på nån sorts skattjakt.
Men att söka mening bara genom att se sig omkring eller känna...
- Driver du med mig? - Vadå?
Det är bilnycklar och en karta.
Här har vi det: Barrington Houses historiska museum.
Vi är bara några kilometer därifrån.
- Du kan ju täcka mig med kniven. - Ja, men jag gör det med den här.
- Den sista. - Vill du inte ha den?
Och slösa en kula? Nej tack.
Jag är ledsen för Denise.
Jag väntar mig ingen förlåtelse. Jag vill bara att du ska veta.
Du borde ha stannat med Saviors.
Jag hatar dem. Jag hatar Negan.
Det struntar jag i. Att byta sida gör det inte okej.
Jag vet. Det kan det aldrig bli.
Men att döda mig nu och så här?
Vad gör det för nytta?
Det kommer att få mig att må jävligt mycket bättre.
Jag visste att det skulle ske. Jag ville bara hjälpa er vinna först.
Jag menar bara att de vore idioter om de tog den risken.
- Nu har vi åtminstone kollat. - Tur att man inte är J-Money just nu.
- Hoppas att bilen är i garaget. - Det är den.
FÄLLOR
Dr Carson, stanna! Vänta!
Du lyckades!
Jag kan nog ha fått lite hjälp.
Träsket ligger ditåt. Vi genar där.
- Hallå. - Dwight?
Vad fan hände med dig? Vi trodde att du var död.
Det var ett bakhåll. De sköt oss i bitar men jag kom undan.
Jag gömde mig hela natten och flydde från de döda för att ta mig hem.
Vad hände med Laura? Klarade hon sig också?
Tyvärr, D. Ingen har sett henne.
- Vad gör ni härute? - Spårar Alexandria-borna.
- Vi skulle precis kolla träsket. - Jag kom nyss därifrån.
De var smarta nog att hålla sig därifrån.
Vore jag dem så hade jag hållit mig närmare Burke's Pass.
- Bra skydd, bättre skottlinje. - Visa vägen, D.
- Kände knappt igen dig utan västen. - Tur att vi inte sköt dig.
- Vad gör du? - Kollar att du är okej.
- Jag såg dig springa efter honom. - Varför försökte du inte hindra mig?
Ingen hade kunnat hindra mig.
Jag sa åt dig att vänta! Nu kanske han berättar allt!
- Negan kan vara på väg! - Det är han inte.
Och han ledde bort dem. Han räddade oss.
Hon har rätt. Jag såg det.
Jag skiter i vad han gjorde.
Han kan hänga med dem, komma tillbaka eller fly!
När jag hittar den jäveln ska jag...
Kom igen.
Är du säker på att jag inte ska köra? Det gör jag så gärna.
Ja, jag är säker.
Tack.
Upp med händerna, skithögar!
- De måste ha hört skottlossningen. - Han visar alltjämt vägen.
Om du tro på det så får du se det.
Jag tror faktiskt att jag ser det.
Vad fan, det är ju doktorn! Nu är vi körda.
Ta pistoljäveln och hoppa in.
- Nej... - Nu drar vi härifrån.
Hur dog han?
Var det de som gjorde det?
Han hjälpte en främling.
Mitt i allt det här så hjälpte han en främling.
Du frågade om din bror. Om vem som dödade honom.
Det var Gavin.
Och du dödade honom, så...
Ursäkta. Jag ville bara tacka för er gästfrihet.
- Det är inte mycket. - Där har du fel.
Det betyder allt.
Har ni ett sjukhus eller nån sjukstuga här?
- Är du skadad? - Nej då, jag mår bra.
Men jag har lite medicinsk erfarenhet.
Jag kanske kan hjälpa till.
I husvagnarna. Tack.
Ser man på, herr Storfräsare. Du var ämnad för det här.
Ingen jobbar här utan handskar och skyddsglasögon.
- Jag ville hjälpa till. Visa mig. - Du kan ta min middagsbeställning...
...och vidarebefordra den till Tanya. Ägg och tomater duger bra.
- En tomatomelett. Det ska bli. - Nej, jag vill ha äggröra.
- Flera stycken, åt hela arbetslaget. - Inga tomater men massor av paprika.
- Så många ni har. - Du hörde vad han sa.
Duka upp måltiden här i det nordvästra hörnet-
- vilket jag härmed utnämner till matsal, fikarum och myshörna.
Och min panna kommer snart att behöva torkas.
Kolla vad jag hittade. Och han berättade en intressant historia-
- om hur han tog sig ut från vårt förtjusande hem.
Det var Carson.
Vad var det jag sa?
Jag häpnar. Men varför tog du hit honom?
Du behöver säkert hjälp med att sortera patronhylsor.
Han ögon är tydligen helt kassa, men han har ju händer.
Vi får se om det hjälper. Jag har bara några få kvalitetskulor-
- och kvantitetsmässigt är det riktigt knapert.
Det lär ta några dagar innan vi har nåt förråd att tala om.
Eugene, det duger helt enkelt inte.
En mer biblisk skrämseltaktik kanske vore på sin plats.
Vi kan rigga upp ett antal medeltidskatapulter-
- och skjuta odöda kroppsdelar över deras försvar.
Kanske även huvuden eller högar med inälvor för att psyka dem.
Såna tilltag kan nog traumatisera en och annan.
Tackar. Jag tror att en ros just växte upp ur skithögen.
Sätt igång, det är en stor dag imorgon.
Jag trodde att jag hade hittat det.
- Det jag var ämnad för. - Det har du. Jag också.
Sätt igång med sorteringen.
Öka takten!
Fångarna släpps ut parvis, med beväpnade vakter.
För arbete, motion och läkarvård om det behövs.
Börja med att städa stallet.
- Och mat? - En kvarts ranson, samma som vi.
Säg inte som får mig att vilja låsa in dig igen.
Nej då, jag uppskattar verkligen det här.
Men Saviors är alltjämt på väg.
Ni har knappt nån mat och övriga förnödenheter är nästan slut.
Vi borde kanske överväga evakuering.
- Evakuering? - Ja, om vi flyr så överlever vi.
- Hur skulle vi kunna vinna? - Se dig omkring, Gregory.
- Hur skulle vi kunna förlora? - Öppna portarna, det är Rick!
Alla vet hur det funkar.
Får man ett bett eller annan skada av de här tingestarna-
- får man i sig nåt från dem och man dör.
Då är man med i klubben, och det suger.
Men tänk om vi kan använda det till vår egen fördel.
Ser ni hur Lucille lär känna vår vackra och iskalla vän här?
Så ska det se ut...
Kolla in det där.
Inget mer brutalt bankande. Med det här räcker en touch.
Eller en stor, blöt puss.
Hursomhelst så ger den fullt medlemskap, vilket är vad vi vill.
Vi vill att folk går med i klubben.
Hilltop ska få lära sig att rätta sig i ledet, döda eller levande.
Eller nån sorts skit däremellan...