Det var ett tag sen vi tog ett snack.
Du behöver inte säga nåt. Jag vet att jag sköter det mesta av snacket.
Jag ska försöka fatta mig kort men du är ju ändå vaken-
- och det är dags att jag uppdaterar dig.
Idag var dag 35-
- och saker och ting börjar verkligen ta form.
Det var inte så länge sen vi fick kämpa bara för att kunna överleva.
Men så är det inte längre.
Vi bygger. Vi växer.
Vi är beredda att handskas med denna värld på dess egna villkor.
Men vi låter inte den definiera vilka vi är längre.
- Varsågod. - Tack.
Vi börjar få tillbaka lite av vilka vi brukade vara.
Av hur saker och ting var innan allt det här.
Det händer faktiskt.
Vi kämpar inte längre bara för att överleva.
Vi börjar om igen.
Du borde vara stolt över ditt arbete här, Henry.
En vacker dag kan du korsa bron med dina barnbarn och berättar om bygget.
Jag tänker inte tråka ut dem med nån historia om en bro.
Det är inte bara en bro. Vägar är civilisationens grund.
Rom var beroende av sina vägar. Utan bron skulle vi inte ha nån handel.
Kulor från Alexandria, säd från Hilltop och fisk från Oceanside.
Denna trista konstruktion sammanlänkar oss alla.
Var stolt. Kom tillbaka och packa om en timme. Vi ska åka hem.
Har du inte glömt nåt?
Tack. Och en sak till...
- Visst har han blivit längre? - Han försvinner snart till college.
Vore det inte för Kingdom och Henrys skolgång-
- så hade jag stannat för att slå i den sista spiken själv.
Vore det enda anledningen att stanna?
- Det kan finnas en till. - Jaså?
Sanctuary är inte redo än, så jag beger mig dit efter det här.
Jag misstänkte det.
- Men det innebär inte... - Jag vet.
I sagorna lever hjältarna lyckliga.
Men i den verkliga världen får man glädjas åt det lilla-
- och se till att det händer så ofta som möjligt.
Det är bara ett tillfälligt farväl. Jag ger inte upp hoppet om sagolivet.
I helvete heller.
Vår tillfälliga damm lär på grund av vårfloden brista om 6-9 dagar.
Sen är det ajöss.
- När kan stöttorna vara klara? - Samma 6-9 dagar. Men det kan gå.
- Bra, jag pratar med förmannen. - Spejarna är tillbaka.
"Horatio" kommer att passera nära. De är fler än hundra.
- Bör vi vänta med sprängningen? - Då hinner den andra flocken hit.
- "Margaret". - Just det. Den är fem gånger större.
Är sirenerna på plats? Då spränger vi jordskredet.
- Om flocken kommer leder vi om den. - Jag meddelar alla.
- Nåt nytt om smitarna? - I morse saknades ännu en Savior.
- Det är sex den senaste månaden. - Jag ska prata med Carol om det.
Uppfattat.
Tur att det inte är infekterat.
- Kom till oss direkt nästa gång. - Jag kände mig bara så dum.
- Att bli skadad av potatisskalning... - Du kunde ha fått kallbrand.
- Hur går det för stjärneleven? - Hon är redo för allt.
Hon lär få sin chans. Jag vill att du åker hem.
- Det går nån bacill. - Jag följer med nästa eskort.
Vänta nu, ska han åka? - Förlåt.
- Det är lugnt, jag fixar det. - Jag vet.
Min sista punkt är avsaknaden av matvaror.
Alexandria är utarmat av att förse både lägret och Sanctuary med käk.
Det innebär att våra klena förråd blir klenare för varje dag.
Michonne jobbar på det.
Lugn...
Duktig pojke.
- Hej. Kom du hit ensam? - Ja, från Sanctuary.
- Fick du veta nåt? - De skickade etanolen förra veckan.
- Den har ännu inte kommit. - Jesus sa det. Jag vet inte varför.
- De kanske ljuger. - Det tror jag inte.
De som skötte leveransen kanske dödades av gångare eller rymde.
Men vi behöver maten. Kan du skicka tillräckligt medan vi löser det här?
- Vi har ett överskott. - Ja, men hur länge räcker det?
Tills vi får bränslet står traktorn stilla.
De stora åkrarna blir inte plöjda och skörden blir liten.
- Plogen från museet, då? - Jag har ingen smed just nu.
- Hur länge tänker du ha Earl inlåst? - Det har jag inte bestämt än.
- Det är en ny situation. - Då behöver vi nog diskutera regler.
- Lär han göra om det? - Allt kom som en överraskning.
- Du hängde honom i alla fall inte. - Ska jag låtsas som ingenting?
Nej, jag avskyr det han gjorde mot dig och Enid.
Men om sådden inte blir gjord så blir fler än han lidande.
Hilltop kommer att klara sig bra.
Tills etanolen dyker upp behåller vi överskottet. Det lär behövas.
Det är långt till Alexandria. Du får gärna stanna över natten.
Tack, då gör jag det.
Följ med, jag visar dig var.
Jag gick in efter hennes tupplur-
- och när jag plockade upp henne exploderade blöjan över mig.
- Det låter härligt. - Underbart. Det lär du märka.
Vadå? Du skulle bli en jättebra pappa.
Visst...
Tack, grabben.
Tack.
- Jag är fortfarande törstig. - Då räcker det inte.
Lägg av, grabben.
Lugn, jag fick också spö av en unge en gång.
Jag var i och för sig sex då.
Hörru, grabben gör bara sitt jobb. Fortsätt jobba.
Säg inte åt mig vad jag ska göra. Du är inte min barnvakt längre.
Jag har fantiserat om att dryga ut förråden med våra utgångna matvaror.
Kokad gammal ketchup plus nya gurkor kan ge en duglig gazpacho.
Hörni, lägg av!
Sluta nu!
Det räcker, sa jag!
Fortsätt jobba.
- Ska den jäveln få ett frikort? - Det är bara några dagar kvar.
Jag gillar det inte heller, men vi har bråttom.
Han är stark. Saviors utgör halva styrkan och många har redan rymt.
Det är såna de är. Alla lär inte rätta sig i ledet på dina order.
Daryl har rätt. De här människorna har aldrig behövt leva ihop.
- De lär inte glömma vad som har hänt. - Jag vet att det inte har varit lätt.
Det lär det inte bli på ett tag. Men det handlar inte om att glömma.
Det handlar om att gå framåt, alla tillsammans.
Gör vi det så lär de inse att vi alla står på samma sida.
Gör vi verkligen det?
- Står vi på samma sida, Rick? - Tycker du inte det?
Det är ju det jag har försökt säga, men du tycks inte vilja lyssna.
Daryl!
Det är komplicerat.
Det har varit annorlunda sen Gregory. Kanske redan innan.
- Du borde prata med honom. - Och säga vad?
Jag vet att du gör det rätta här.
Men vissa av dem kanske inte är redo för det.
NYCKELN TILL EN FRAMTID
Ni kan inte hålla oss isär så här. Hur länge ska han sitta där?
- Varför hjälper du mig inte? - Du får inte utan Maggies tillstånd.
Han är min make. Jag måste få träffa honom.
- Självklart, men inte idag. - När då? Jag förtjänar ett svar.
- Berätta när jag får träffa min make! - Jag beklagar.
Min son är död och min make inspärrad.
Ingen pratar med mig för de vet inte vad de ska säga.
Jag har inte mycket men jag har rättigheter. Eller tar ni dem också?
Han försökte döda Maggie. Han försökte döda henne, Tammy.
Ge henne lite tid att fundera.
All right.
Hälsa henne att jag inte tänker röra mig förrän hon släpper in mig.
Säg det till henne.
Jag har ingen annan och ingen annanstans att vara.
- Tänker du prata med henne? - Maggie gör som hon vill.
- Men vad tycker du? - Det är inte upp till mig.
Men håller du med henne?
Jag vet inte om hon hängde Gregory för allas skull eller för sin egen.
- Men hon bör få träffa sin make. - Prata då med henne.
- Hon litar och lyssnar på dig. - Och jag litar på henne.
Åtminstone på hennes instinkter, om än inte alla beslut.
Ingen har rätt jämt. Varken hon, jag eller du.
Därför måste vi bygga upp nåt som är större än den enskilde.
- Högre eller lägre? - Kanske lägre.
- Så här? - Ja.
Det är hon.
Du är väldigt begåvad. Lita på den halvblinde konstkritikern.
Jag tycker om att göra det. Det känns intimt, som om jag vore en av er.
- Du är en av oss. - Tack vare dig, Rick och Morgan.
Det var ni som sträckte ut en hand. Men resten...
De kommer att ändra sig. Ingen litade på mig i början heller.
Jag gav dem goda skäl att inte göra det.
Samma här, tro mig. Men sen sträckte Rick ut en hand till mig också.
Han är bra på det viset.
Han är inte den ende.
Tja, det är ju mitt jobb. Att finnas där.
Vi kanske kan vädra ur husvagnen eller flytta ut skolan under värmen.
Jag säger till Bertie.
- Ett nytt brev från Georgie? - Nej, jag läste bara ett gammalt.
Jag tänkte på allt hon gjort för oss och allt som återstår att göra.
Funderar du på att ansluta dig till henne? Hon lär aldrig sluta fråga.
Jag gillar hennes idéer, men inte så mycket.
Hon har nog en grym skivsamling nu.
Jag har fullt upp med att bygga en framtid här.
Eller hur?
- Vad tänker du på? - Tammy Rose.
Hon har bett att få träffa Earl i över en månad.
- Tycker du att jag är orättvis? - Vissa beslut bör tas av fler än en.
- Därför hade vi lagar. - Du har pratat med Michonne.
- Hon har inte fel. - Negan, Gregory och Earl.
Du säger det inte, men du tycker att jag har fel om dem.
Jag tycker att du är en bra person. Och bra personer kan tycka olika.
Jag har försökt få träffa dig varenda dag.
Det är ingen fara, jag mår bra.
De behandlar mig väl. Det är mer än jag förtjänar.
- Säg inte så. - Men det är sant.
Jag var nykter i tjugo år. Jag skämde ut både dig och Kennys minne.
Du begick ett misstag. Du förlorade dig själv.
Men du kom tillbaka. Du är här nu och jag förlåter dig.
- Gud förlåter dig. - Åh, Tammy...
Det är inte din förlåtelse jag behöver.
- Jag bara saknar honom så mycket. - Jag också.
Jag saknar honom, älskling...
- Vi borde kanske backa lite till. - Det är ingen fara, lita på mig.
- Skulle du lita på mig? - Efter att du skar mig i ansiktet?
Tänt var det här!
När jag bad dig bygga cellerna anade jag inte att du skulle bli först här.
Berätta om drickandet.
- Vad vill du veta? - Hur du hamnade här.
Jag började dricka precis efter att jag slutade röka. Ironiskt, va?
Det var inget som spårade ur. Det var alltid illa.
Jag var full dagen då Kenny föddes.
Jag minns inte ens första gången jag såg honom.
Jag gick med i AA efter det.
Men...
När Kenny var två kunde jag och Tammy knappt få det att gå ihop.
Jag antar att stressen knäckte mig, men inte vet jag...
Jag skulle hämta honom hos barnvakten-
- när jag såg en McDuffys-skylt längs vägen.
Barnvakten sa att hon kände whiskylukten.
Hon ville inte lämna över honom och försökte ta mina nycklar.
Men jag gav henne inget val. Jag tog min son och satte honom i bilen.
Det nästa jag minns är att jag prejades av vägen och Tammy var där.
Jag antar att jag hade ringt henne och sagt att jag var full.
Hon kom och hämtade oss och körde oss hem.
Jag var säker på att hon skulle sticka efter det, men hon stannade.
Hon sa att jag var sjuk-
- men att vi hade svurit att hålla ihop, oavsett vad som händer.
Efter det drack jag aldrig igen. Jag var inte ens frestad.
Åtminstone inte förrän...
Ja, resten vet du ju.
Tack.
Maggie, vänta...
Varför hängde du Gregory men inte mig?
Visst, jag var full och svag men det jag gjorde fanns inom mig.
Gregory tvingade mig inte till nåt.
Tycker du att jag begick ett misstag?
- Nej. - Bra.
"Mother Goose", det här är "Eye in the Sky", kom.
- "Mother Goose"? - Ja, ditt kodnamn suger.
Rick!
Tara, har du nåt att rapportera?
Ja, "Horatio" nådde just målet. Helt enligt schemat.
- Okej, då kör vi. - Uppfattat, "Mother Goose".
- "Piper One", ös på. - Uppfattat, "Piper One" är redo.
Rick, Carol bad mig kolla upp de Saviors som har stuckit.
Jag ville fråga om det. Vänta lite. - Hur ser det ut, Tara?
- Vi har dem, de vänder. - Håll koll på eftersläntrare.
Låt dem lämna lägret och dra igång nummer två innan de når timmerlagret.
- Hur var det med de där Saviors? - Ingen tog sig hem till Sanctuary.
- Ingen? - Nej. Vissa av dem hade familjer.
- De skulle aldrig lämna dem. - Vad tror du om saken?
Folk från Sanctuary är oroliga och de saknar vapen.
- Vi avväpnade dem av en anledning. - "Piper Two", hör du mig?
De flesta här är därifrån. Om de sticker hem så går det här åt pipan.
- Jag ska se till att de skyddas. - Jobbar de åt dig för att få skydd?
- Vem låter det som? - "Piper Two", hör du mig?!
- Tara, vad händer? - Den andra sirenen ljuder inte.
Om flocken inte styrs om så hamnar de hos vårt folk.
En flock kommer! Stick härifrån!
- Herregud, vi måste härifrån! - Se upp!
Få bort mulorna härifrån! - Du där, kom hit!
Stick härifrån!
- Skynda er! - Hjälp honom.
Helvete!
Kom igen, upp med dig!
Kom igen. Det ordnar sig.
Vi fixar det här. Ta med honom till lägret.
- Hade inte du stuckit? - Jag hörde talas om trubbel.
- Var är Siddiq? - Borta, det är bara jag här.
Då får du fixa det.
- Jag måste amputera. - Finns det inget annat sätt?
Enda sättet att stoppa blödningen är att amputera och kauterisera.
- Här. - Vänta...
- Har du nåt mot smärtan? - Inget som verkar snabbt nog.
Vi måste göra det nu.
Ledsen, kompis.
Du måste hålla fast honom.
Du klarar det. Gör det!
- Jag skiter i vad du försökte... - Vem skulle leda om flocken?
- Radion var inte laddad. - Skitsnack, den är solcellsdriven.
- Kollade du den inte? - Den är ju kass!
Daryl, sluta!
Daryl!
Daryl, sluta!
Vi ska ta itu med honom, men inte så här.
Det finns bara ett sätt att handskas med de jävlarna på.
Du har gjort nåt fantastiskt med det här stället.
- Jag kom inte hit för att säga annat. - Jag vet varför du kom.
Och jag har funderat på det.
Vi kan diskutera gemensamma lagar.
Men ger inte upp rätten att göra det jag finner bäst för mitt folk.
Det som är bäst för alla är nog även bäst för Hilltop.
Kanske. Jag hoppas det.
Jag bad Jesus lasta maten vi utlovade. Alltihop.
Earl står fortfarande i skuld till oss, men han kommer att betala den.
Han får arbeta under bevakning, och ett råd beslutar när den ska upphöra.
Plogen kommer att lagas och fälten sås.
Får jag fråga varför du ändrade dig?
Min pappa drack.
Han var en bra karl.
Hade han inte fått en andra chans så hade många blivit lidande.
Jag räknar mig själv som en av dem.
Men Gregory fick chans efter chans och han slösade bort allihop.
- Maggie... - Jag ångrar inte det jag gjorde.
Vissa människor kan rehabiliteras.
Andra kan det inte.
Och vem avgör det?
Jag antar att det är en av sakerna vi måste lista ut.
- Håll hunden din kopplad. - Ursäkta?
Du hörde vad jag sa. Din byracka dödade mig nästan.
Jag vet vem du är. Jag var polis förr.
Varenda lördagskväll haffade jag nån idiot som du-
- som sen satt och babblade bak i bilen.
Varenda en skyllde sina egna problem på nån annan.
- Jag behöver inte lyssna på det här. - Fel, du ska lyssna på vartenda ord.
Jag gav dig en chans som du nu har förbrukat.
Packa ihop din skit och försvinn imorgon bitti.
Får jag se dig igen så kommer det inte att gå att sy ihop dig.
Jag skulle inte stanna om du så bad mig. Jag väntar inte tills imorgon.
Tack.
Bra gjort.
- Kommer han att klara sig? - Ja.
Om vi kan förhindra en infektion. Men han har fortfarande väldigt ont.
- Han lever i alla fall. - Det kan du ge dig fan på.
Jag beklagar det som hände.
Alla skulle jobba tillsammans. Jag trodde att vi gjorde det.
Hur skulle du ha kunnat veta?
Jag har kört hårt med alla, det vet jag.
Jag prioriterade det här projektet och du fick betala priset för det.
Det var det värt.
När de döda började återuppstå...
...trodde jag att allt skulle gå under.
Men du ändrade på det, Rick.
Det är inte världens undergång längre.
Det är början på en helt ny.
Jag kommer alltid att glädjas över att jag var delaktig i det.
Hör du? Det är grodornas parningsläten.
De måste ha en vild grodfest därute.
Det var en märklig sak att veta.
Jag växte upp med att leka i skogen. Det låter som hemma.
Får jag ställa en personlig fråga?
- Skulle ett nej hindra dig? - Vem var kvinnan jag ritade av?
Lägg av. Vi pratar ju inte om ditt förflutna.
Du får fråga om mitt förflutna.
Be mig bara inte att avslöja mina hemligheter.
Var hon det, en hemlighet? En förbjuden älskarinna, kanske?
Nej, det var inget sånt.
Hon var organist i min kyrka.
Jag tyckte väldigt mycket om henne.
Men jag var rädd och förlorade henne.
- Jag trodde präster levde i celibat. - Jag tillhör episkopalkyrkan.
Jag är inte katolik. Mina löften förbjuder inte...
Om inte det hindrar dig, vad är det då som gör det?
Är du fortfarande rädd? I så fall kommer jag att bli mycket besviken.
- Jag borde hålla utkik. - Kika på, du...
Han sa: "Spotta ut jacketkronan, du får tillbaka din dollar."
Bär du fortfarande runt på den där gamla ringen?
- Jaha... Jo. - Jag har inte sagt "ja".
Jag tänkte bara prova den medan du är borta.
- Som du vill. - Nej, låt bli.
- Kom igen... - Sluta. Jag skojar inte.
Men jag skrev ju ett tal.
Det tror jag säkert. Du kan hålla det senare.
Det var en jobbig dag.
Den jobbigaste vi har haft på ett tag.
En man miste armen.
Projektet har försenats.
Folk rök ihop.
Men hur illa det än var-
- så försonades de innan dagen var slut.
Inte alla, men tillräckligt många.
De valde att hålla ihop.
Fattar du vad jag är ute efter?
Oavsett vad som händer-
- så ligger det i människans natur att hålla ihop.
Det är helt enkelt så vi gör.
Den är en fin bild du målar upp, Rick.
När får jag se den?
Aldrig. Du kommer att dö bakom det där gallret, det vet du.
Får jag ingen sista önskan? Kan du inte ge mig...
Tröttnar du inte på att bete dig som om du fortfarande bestämmer?
Gör du?
Tror du att deras lilla grillparty betyder att du har kontroll?
När allt till sist går åt helvete, vilket det kommer att göra-
- se då till att komma tillbaka och berätta allt om den dagen också.
Vi frodas utan dig.
Vi bygger en framtid, precis som jag sa att vi skulle göra.
Vem bygger du den för? För Carl?
Du nämner inte hans namn.
Din familj är borta, Rick. Precis som min.
Den där bron är inte framtiden, den är ett monument över de döda.
Du räddar inte världen, Rick.
Du förbereder den bara åt mig.
Jösses, jag dödade dig nästan. Vad fan håller du...