Verden er mørk og ødelagt, men det er vi ikke.
Ikke endnu.
Vi ser døden i øjnene hver dag...
...indtil den indhenter os.
Hvordan vender man tilbage?
Behold den. Den vil vise dig vejen.
Min far ønskede, barmhjertighed sejrede over vrede.
Mistede vi den, mistede vi alt.
To i yderkanten, fire indenfor.
Kom så!
Fart på!
Det er ham fyren.
Tyler Davis. Fra jernbaneterrænet.
Ham, der tog Max som gidsel?
Jeg sagde ikke, jeg kunne lide ham.
Men han har nosser.
Det kan være nyttigt.
To i yderkanten og fire indenfor.
Okay.
Negan. Kortet.
Videre!
Negan. Giv mig kortet.
Hey.
Hvad skal man gøre for at få en lille pause her?
Hvad siger du til mig? Fange.
Nej, jeg taler ikke om mig.
Min kone. Jeg tager nogle ekstra vagter,
så hun kan få lettet sin arbejdsbyrde.
Commonwealth indgår ikke aftaler.
Nej, jeg taler ikke om Commonwealth.
Jeg taler om dig.
Har du et problem herovre, 197?
Nej, bare en fange der kæfter op.
Måske skal vi minde ham om hans plads.
Det er ikke...
Slip ham!
Væk!
Kend din plads, fange.
Negan!
Slip mig!
Negan!
Jeg har styr på det.
Vent. Stop.
Hvorfor angreb du? Det kunne have været en klatrer.
- Det var det ikke. - Det kunne have været.
Næste gang slår I begge en zombie ihjel.
Alle skal være på vagt.
Vi ved ikke, om det var et enkeltstående tilfælde.
Der kan være flere af dem herude.
Kom så.
De var mennesker. Ikke zombier.
Er vi sikre?
Bliv her.
Beskyt vognen.
Kom frem.
Nu.
Aaron? Det var som satan.
- Luke? - Se.
- Jules!
-Åh gud. - Hej.
Sikke en skøn overraskelse.
- Jeg fatter det ikke.
- Hey. - Hej, kammerat.
I kan huske Lydia. Og det er Elijah.
- Hej. - Hey.
- Jules. - Elijah.
- Hej. - Vi er faktisk
på vej tilbage til Oceanside.
Vil I med?
- Det er borte. - Hvad mener du med det?
Det er ikke vores længere.
De her fyre i hvidt udstyr dukkede op
og sagde, at de var fra Commonwealth?
Og de overtog det bare.
Vi indgik en aftale med dem.
Jeg ved ikke, hvilken aftale I indgik,
men noget må have ændret sig,
for de følger efter os lige nu.
Og finder de os, er vi døde.
Jeg foreslår, at vi kommer så langt væk fra Oceanside
- som overhovedet muligt. - Ja.
Det var den værste dag i mit liv.
Min betroede kollega, general Michael Mercer, var hos mig.
Han fulgte mig ind i lighuset, hvor Sebastian lå.
Jeg ville bare holde om min søn.
Beskytte ham.
Men han var væk,
og jeg kunne intet stille op.
Du tog ham fra mig.
Du dræbte min dreng!
Protest, høje dommer.
- Morderen skal betale! - Protest!
Min søns liv må ikke være forgæves.
Høje dommer, jeg begærer om, at disse kommentarer slettes.
Afslået.
Ellers andet til dit vidne?
Nej, høje dommer.
Din tur, fru advokat.
Dommeren er legendarisk og måske bogstavelig talt en mur.
Jeg frygter, at intet trænger igennem.
Men det er ikke hende, vi skal trænge igennem til.
Det er dem.
Fortæl mig om lotteriet, guvernør.
Hvad betyder det for dig?
Lotteriet handler om mulighed.
Og håb om en bedre fremtid.
Eller er det en løgn?
Som din søn sagde.
Protest!
Medhold.
Det er et enkelt spørgsmål om ja eller nej, guvernør.
Er det en løgn eller ej?
Så er det godt.
Der er en optagelse.
Vi hørte det alle den dag.
Svar på spørgsmålet.
Det var ikke min søn.
- Hvad? - Hvad?
- Undskyld? - Ro i salen.
Det er min søns stemme, men det var ikke ham.
Båndet blev ændret.
Skal vi virkelig tro på,
at nogen ændrede din søns stemme?
Ikke nogen. Din klient.
Denne fjende af staten.
Han indrømmede, han spillede båndet.
Han indrømmede, han skabte kaos den dag.
Det var ikke min søn.
Befri Eugene!
Nej, det er slemt.
Jeg tror ikke, at nogen af dem klarer den.
Men du så alle.
De voksne.
Coco, Hershel, børnene?
Nej.
Men de må være der.
- Vi må rykke ind nu. - Det kan vi ikke.
Der er for mange vagter. Vi klarer den ikke.
Vi må ind.
Vores hjem blev et fængsel,
efter hun gav sit ord.
- Hun ville ikke give det tilbage. - Vent.
Vi kan gå ned i kloaksystemet.
Dig. Mig. Ned i lortetunnel.
Jeg kan komme ind i vores gamle hus,
men behøver hjælp, hvis vagterne har blokeret indgangen.
Jeg går med dig.
Vi tager til vindmøllen. Der er der en kloakrist.
- Jeg går med jer. - Okay.
Men vi skal holde øje herude.
Carol, jeg bliver ikke her, når Coco er derinde.
Du og Gabriel er vores bedste skarpskytter.
Hvis det går så vidt.
Vi bruger radioen, hvis noget går galt.
Det er mere end en nat, så jeg går ind.
Okay.
Værsgo.
Pas godt på.
Tyler, vi ved, at du konfronterede Pamela.
Du vil væk herfra som os andre.
Jeg vil leve.
Det her er ikke livet.
Det er knap nok overlevelse.
Vi kan tage os af vagterne.
Dine og vores folk. Vi kan tage kontrollen.
Som om vi ikke har prøvet før?
Der sker altid det samme.
Folk, der ikke burde dø, døde.
Her er to valg, overlevelse eller det.
I fik en prøvesmag i dag.
Så hvis jeres folk forsøger, dør vi alle.
Eller vi forsøger, og vi lever.
Vi har kun hinanden.
Mister vi troen på det,
tanken om, at vi kan ændre det her, hvis vi vil...
Vi er alligevel så godt som døde.
Rejs dig.
Niks.
Ikke før, I fortæller mig, hvor min kone er.
I er på egen hånd.
Sæt dig, fange.
Okay. Kors.
197.
Ja?
Din overførsel er blevet afslået.
Min bror er meget syg.
Jeg ved ikke, hvor længe han har.
Så skulle du have sagt det direkte
i stedet for at bede om en overførsel.
Din tjeneste her er forlænget seks måneder.
Træd af.
Det blev fundet et par timer efter din kamp med mine vagter.
Fedt.
Hvad er det?
Det ved jeg ikke. Fattigmands kryds og bolle?
Jeg ved ikke, hvad det er.
Nogen holder øje med mine vagter,
hvornår de møder ind og slutter,
hvor mange der er på vagt.
Hvad har det med mig at gøre?
Da du først kom, troede jeg, du var en leder.
Men nu ser jeg, at du har andre prioriteter.
En ægte leder skiller sig ud.
De adskiller sig fra alle andre.
For de ting, ægte ledere gør,
vover de fleste mennesker ikke.
Men de, der gør,
er de virkelige trusler.
Der er en trussel i min midte.
Jeg tror, at det er en af dine folk.
Mine folk?
Bortset fra min kone
hader alle disse mennesker mig.
Så jeg ved ingenting.
Men du kan sikkert finde ud af det.
Det kan jeg ikke.
Du har ikke valget.
Medmindre du ikke vil se din gravide kone igen.
Hej.
Hej, du.
Er du okay? Er du kommet til skade?
Det gik vist værst ud over dig.
Hvordan har den lille det?
Den sparkede mig så hårdt, at jeg nær var rullet ud af sengen.
Det må være en slagsbror som sin mor.
Vi kommer ud herfra.
Det gør vi.
Ja, jeg ved det.
Det ved jeg. Jeg arbejder på det.
Var det det, du havde gang i på sporene?
Du arbejdede på det "på din måde"?
Det er svært at bryde gamle vaner.
Men vi kan ikke.
Jeg vil møde babyen, og det vil du også.
Ja.
Annie, jeg sætter ikke vores liv på spil.
- Hvad sagde inspektøren til dig? - Tænk ikke på det.
Så slemt?
Jeg har kendt mænd som ham hele mit liv.
Jeg plejede at være ham.
Så er det sgu ikke underligt, alle hader dig.
Pis.
Jeg tager mig af ham.
Ja.
Hvis ikke jeg gør det først.
Er du okay?
Så som så.
Er du okay?
Jeg har det fint.
Vi er okay. Vi klarede det.
Vi er også okay.
Carol og Maggie...
Her. Godt.
Det vil fungere. Ikke?
Jo.
Vi var ude at lede efter mad.
Vi var væk, da Hornsbys mænd kom.
Vi gemte os bag husene.
Vi prøvede at finde ud af, hvad fanden vi skulle gøre.
Jeg ville blive og kæmpe.
Men Rachel nægtede. Hun...
Manner.
Jeg sagde til hende: "Vi efterlader dig ikke her.
"Vi bliver og kæmper."
Hun insisterede på, at vi alle tog afsted.
Vi skulle advare alle
og finde jer og fortælle, hvad der var sket.
- Derfor tog vi afsted. - Ja.
Vi har ikke set Rachel eller nogen af dem siden.
Vi skulle aldrig have lyttet.
Vi skulle være blevet og kæmpet.
Men I fandt os.
- I har os nu. - Ja.
Og alle andre.
De er på vej til Alexandria.
Med mine folk? Connie, Kelly og Magna?
Alle sammen. De tog afsted efter os.
- Soldater! - Duk jer.
Ned.
- De nærmer sig. - Vi kan ikke løbe fra dem.
Dine nerver mystificerer mig, Yumiko.
Hører du ikke, hvad jeg hører?
Du trængte igennem til dem.
Det er pointen, ikke?
Jo, selvfølgelig,
men der er stadig soldater derude,
der holder skansen og adlyder Pamela.
Er de ikke på vores side,
er det ligegyldigt, hvor hurtigt vi vækker opstand.
Det er måske ikke hurtigt nok.
Så du siger, vi taber sagen.
Folk derude kan ikke stoppe, hvad der følger.
Så måske bør vi acceptere situationen, som vi...
...jeg befinder mig i.
Eugene, nej.
Jeg vidste, det kunne komme.
Sandsynligvis ville komme.
Så nu må jeg forberede mig.
Når dommeren siger ordene og erklærer mig skyldig,
vil jeg lade soldaterne ledsage mig...
Max.
Din bror indgyder respekt her.
Kommer han i vidneskranken
og indrømmer, at Pamela er korrupt offentligt...
Han vil ikke modsætte sig hende.
Så havde han gjort det, da Prinsesse blev pågrebet.
Ved han det?
Måden, Pamela leder stedet på
og isolerer folk fra hinanden.
Max...
Du tror, han ville tale med dig.
Hans mænd lader mig ikke nærme mig hans kontor.
Men måske vil han tale med mig.
Jeg har brug for fem soldater til mod syd.
Vi mødes der.
Du bør ikke være her.
Jeg vil have dig til at gøre det rigtige.
Du bør gå.
Dommeren vil ikke have, du kommer for sent.
Det er ligegyldigt.
Vi taber.
Det ved jeg.
Min ven,
manden, din søster elsker, vil dø.
Også mine andre venner.
Pamela førte dem til Gud ved hvor.
Prinsesse var med dem.
Det ved jeg.
Du ved det?
Ja.
Jeg tror ikke på, at du er ligeglad.
Det gør din søster heller ikke.
Mercer, vi har brug for dig.
Du må vidne mod Pamela offentligt
for at redde dem.
Jeg beder dig.
Det ændrer intet, hvis jeg gør, som du beder om.
Hvis folk hører sandhedens stemme?
Jo, det vil.
Jeg må tilbage.
Det bør være det samme.
Er I klar?
Rødt hold, rapporter straks til centralen.
Forstået.
- Kom, lad os gå. - Okay.
Ryk ud, alle sammen.
Jeg bliver ved med at høre Hershels stemme.
Jeg vil have det bedre.
Jeg vil gøre det bedre.
Men af og til...
Af og til synes jeg ikke, det var fair
at bringe ham ind i denne verden.
Var jeg egoistisk?
Maggie...
Var jeg?
Nej.
Efter Sophia og Henry følte en del af mig også sådan,
men jeg troede ikke på det.
Jeg tror ikke på det et øjeblik.
Er det egoistisk, at jeg savner dem så meget,
at jeg ønsker dem tilbage?
Nej.
Du vil altid forsøge at gøre verden bedre
på grund af ham og for hans skyld.
Det er håb.
Vi skal nok finde ham.
Det gør vi.
Kom så.
Hvad skete der hos inspektøren?
Han gav mig lokumstjansen.
Gør det ikke igen.
Du opfører dig farligt. Vi havde brug for kortet.
Jøsses. Skal jeg høre det lort igen?
Jeg gik med til det her,
men vi er ikke venner.
For jeg har ikke et øjeblik glemt,
hvad du tog fra mig.
Jeg kan se på dit blik,
at du ikke aner, hvad jeg taler om.
Nej.
Henrys bror.
Benjamin?
Det var min familie.
Det ændrer ikke noget, at du undskylder.
Ikke for mig.
Sandheden er, at hvis det lykkes, og vi kommer væk herfra,
fortjener du ikke et helt nyt liv.
Du fortjener ikke at blive far.
Nu skal du høre, Ezekiel.
Jeg bliver far.
Bliv du bare ved med at leve i fortiden.
Du gør dit.
Jeg gør mit.
Og ved du hvad?
Jeg vil gøre det for mit barn.
Så...
...har du et navn til mig?
Hvad sker der?
Jeg har det fint.
Jeg er også bange.
Ja?
Tak, fru advokat.
Dit afsluttende indlæg er blevet ført til protokols.
Har forsvaret afsluttet sin bevisførelse?
Jeg spørger dig igen.
Har forsvaret afsluttet sin bevisførelse?
Høje dommer, jeg vil gerne tale til retten
- på egne vegne, hvis jeg må. - Eugene.
Jeg tillader det.
Som jeg ser det, har jeg levet på lånt tid
i snart et årti nu.
En som mig burde have mødt sin skaber
den første dag, tingene begyndte at falde fra hinanden.
Og det ville jeg have gjort uden venners hjælp.
Venner, som ikke blot har ændret mig,
men også mange andres hjerter og sind.
Jeg er helt sikker på,
at min skæbne
ikke vil afskrække dem fra fortsat
at hjælpe andre til at finde modet til at gøre det rigtige.
Jeg har ikke altid været en god mand.
For et stykke tid siden var jeg med i et slæng,
der trivedes ved
at gøre upassende handlinger på regulær basis.
Jeg kiggede den anden vej.
Jeg satte høj pris på orden og sikkerhed.
Men jeg indså hurtigt,
at skønt jeg ikke svingede battet,
havde jeg ikke desto mindre blod på hænderne.
Jeg vidste, hvad der foregik.
Min passivitet gjorde mig skyldig,
og jeg hadede mig selv for det.
Så jeg gjorde noget.
På min egen lille måde ændrede jeg verden.
Og jeg lærte, at det kan ét menneske gøre.
Af og til kræver det blot, at ét menneske
gør det.
Tak.
Det er alt.
Bevisførelsen er afsluttet.
Commonwealth erklærer Eugene Porter
skyldig i overlagt mord.
Han dømmes til offentlig henrettelse inden for en time.
Rejs jer op!
Udenfor!
Alle sammen, nu.
- Kom så! Afgang! - Hvad sker der?
Fart på!
Kom så!
Slip mig.
Udenfor!
Hvad sker der?
Afgang! Nu!
Annie?
Hvor fører de ham hen?
Kom nu, videre!
Der er en forræder iblandt os.
Nogen, der ikke overholder reglerne.
Denne fange har indrømmet, at han er drivkraften bag et oprør.
Tvivlen vil komme eventuelle medsammensvorne til gode.
Jeg stoler på, de ikke handlede af egen fri vilje.
Så kun han vil blive straffet.
Men det er vigtigt, at I alle ser det.
For at huske.
- Negan. - Nej!
Nej, Annie, nej.
Det er okay.
Jeg vidste det.
Jeg elsker dig.
Få ham ned på knæ.
Hvad fanden? Hvad skal vi gøre?
Det her sker, hvis I glemmer jeres plads.
I stilling.
Nej! Lad ham ikke gøre det!
Nej!
Hør på mig.
I kan ikke gøre det!
Klar.
Bevar roen.
- Stop! - Sigt.
Her er ingen martyrer.
- Slip! - Nej!
Det var ikke vores aftale!
Tag mig!
Du vil føle denne straf!
Det var ikke det, du sagde.
Nej! Tag mig!
Kun mig!
Klar.
Dig.
Du har en familie.
Gør det ikke.
Jeg beder dig.
Jeg sagde klar!
Skån hende. Tag kun mig!
Sigt.
Jeg beder jer.
- Hvad laver du? - Det ved jeg ikke.
Jeg beundrer jeres tapperhed, fanger.
Skyd dem alle.
I behøver ikke gøre det.
Denne verden er ødelagt, men det behøver vi ikke at være.
- Nej! - Nej! Kelly!
- Nej! - Kelly!
Hey!
Stop!
Nej! Kelly!
Connie!
Hjælp!
...hold kæft!
Hjælp!
Du knævrer løs. Klap i.
Mor!
Hershel!
- Er du okay? - Ja.
Coco! Er hun der?
Carol, er hun her?
Vi har tjekket de andre huse. Hvor er hun?
- Hershel, var hun sammen med dig? - Nej.
Jeg ved ikke, hvor hun er.
Negan! Slå ham ikke ihjel!
Hvor er min datter?
Hvor er hun?
Hvor fanden er hun?
Fortæl mig, hvor hun er!
Hvor er hun?
Du vil miste alt.
Nej!
Det er tid til at lave rav i den.
Oversættelse: Maria Kastberg