Historien handler om en mann som har alt for å bli lykkelig-
- og er klarsynt nok til å kunne innse det.
Snart 40 år gammel har Antoine Godin aldri hatt det bedre.
- God helse. - Limonade!
Ingen økonomiske bekymringer.
Foreldrene lever fremdeles.
Far til to herlige døtre.
Idiotisk forelsket i kjæresten sin.
Antoine utsondrer lykke fra hver eneste pore.
Kom, nå går vi.
Vi må ikke bråke.
- I himmelen? - Nei.
Kom an!
Kom!
Som store fisker.
Og knærne.
...fem, seks, sju, åtte, ni, ti.
- Ganger fire? - 40.
Her er en gutt som ikke har alt for å bli lykkelig-
- og ikke er klarsynt nok til å innse det.
Snurr nå rundt til venstre.
Heldigvis har han Jacqueline.
- Ha det, skatt. Mamma skal jobbe. - Jeg elsker deg, mamma.
Hva er det?
Aldri i livet!
Vi er ikke misjonærer.
Hvorfor hvisker vi? Han forstår ikke. Han er en baby og dessuten...
Si det.
Det fins folk som er utdannet for å ta seg av sånne barn.
De barna har også foreldre.
Sønnen din blir født handikappet og du vil kvitte deg med ham.
Du skuffer meg. Jeg trodde ikke at du var en sånn mann.
Jeg er moren hans. Jeg beholder ham.
Passer det ikke, så vet du hva som gjelder.
Forventet levetid: 25 år.
Dra til helvete!
Den dagen, akkurat i det øyeblikket, fikk Jacquelines liv en mening.
Babyen hennes, Laurent, skulle leve til han ble gammel.
Hva faen gjør jeg her?
Se, pappa! Vi har kjøpt en hamster.
Litt illeluktende, men smart.
Jeg liker å dra ned lyden. Det forhøyer det som følger derpå.
Vet du hva jeg merket da jeg ryddet i bilder da jeg skulle flytte?
På nesten hvert eneste fotografi fins det en hoffvakt.
Han på ginflasken.
Jeg så ham forrige uke i London. Han spurte etter faren min.
Det føles bra.
Man fatter ikke en dritt av hva den handler om, men det føles bra.
På nesten hvert eneste fotografi...
...er hun med.
BARE HØR MED HODETELEFONER
Jenter er oftest ikke like inne på musikk som gutter-
- som kjenner til sangtitler og bandnavn-
- og går i gang på gammel rock, jazz eller noe annet.
Den dagen, akkurat i det øyeblikket,-
- håpte Antoine og Carol at de skulle elske hverandre for evig.
Jeg elsker ham!
I himmelen...
...skal jeg en dag se henne igjen.
Bli liggende.
- Amming i fire år. - For å bedre hans immunforsvar.
- Ekstra vitamininntak i tre år: A... - ...B, C, D, E.
For å stimulere de motoriske organene.
Ta fram skalpellene!
Alle klassene gjør ham gal.
Han lærer ved å imitere. Forstår du ikke, tosk?
Nå skal vi forsøke med sje-lyden.
Fram med leppene, tennene tett sammen og tungen i ganen.
Charlies tjukke slange...
Har Charlie en slange?
Kameraten hans heter Charlie. Ikke den slangen, skatt.
Ikke den Charlie. En annen Charlie. Unnskyld...
Jacqueline trodde at hennes lille engel-
- ville motbevise livslengde- statistikken for Downs.
Gå nå! Monique, stepp inn for Jacqueline!
Mamma!
Det er mamma, min lille venn!
Hvor mange ganger har jeg sagt at du skal passe på klærne?
Hei, Charlie. Jeg er Laurents mamma.
Ser du hvor hyggelig jeg er og hvordan jeg smiler?
Sårer du sønnen min igjen kommer jeg til å slutte å smile og være snill.
Ha det, Charlie. Ha en hyggelig dag.
Kom!
Mener du alvor?
Nå?
Har jeg sagt hvor høyt jeg elsker deg?
- Jeg vil ikke bokse, mamma. - Du må lære å forsvare deg.
Jeg vet at du vil være flink til det. Du er flink til alt.
Alt du rører ved blir til gull.
Du trenger ikke slåss. Mamma skal lære deg å bruke ord i stedet.
Din ape! Slutt å trakke meg!
- Jeg river ut øynene dine, din ape. - Jeg river ut øynene dine, din ape!
Og jeg kjører foten opp i ræva på deg!
Jeg er stolt av deg, skatt. Ikke smil. Nå går vi hjem.
Jeg er stolt av deg.
Hva er dette? Det øser jo ned!
- Sett det tilbake, din tjuvradd. - Jeg vil ha et.
Nei, gå og sett deg.
Hva står det?
"Tobias går over åkeren-
- og følger etter geita."
"Valerie går over åkeren-
- og følger etter pappa."
- Hvem er det? - Det er faren din.
- La mamma sove! - Kaffe, mamma.
- Kaffe, mamma! - La meg være. Lag den selv.
- Mamma har vist hvordan man gjør. - Nei, kom nå!
Kom igjen, lille elskede mamsen.
Du er en drøm eller en sjarmør.
Uansett kan kvinner ikke motstå deg. Du vinner.
Du skal sannelig ikke få slippe unna!
Hva sa jeg til deg?
Vekk aldri monsteret for da forlater det hulen og eter opp små barn!
Du kommer til å angre!
- Kaffe? - Ja.
Kom an! Der borte er det. Som om du ikke visste det...
Ta den på deg. Første sang. 33 runde per minutt? Ja.
Kaffe? Vær så god, min herre.
Morgen, ettermiddag og kveld, sju dager i uken,-
- 365 dager i året-
- klamret Jacqueline seg til drømmen sin.
Hymnen hadde blitt dens symbol.
Et symbol for mytisk kjærlighet, trodde hun.
Større enn menneskeslekten, sterkere enn livet selv.
Mamma?
Hoppsan... Unnskyld meg.
God helg, skatt.
Ha det, min skjønnhet.
Jeg elsker deg.
Ha det, Carole!
Går hun fremdeles i søvne?
Ha det! Ha en hyggelig uke!
I like måte.
Hallo der, kjekking!
Hvordan har du det?
- Det var lenge siden. Du ser godt ut. - Jeg prøver.
- Lever du det gode livet? - Ja, jeg kan ikke klage.
- Skal du spille i Montreal snart? - Ja, på Piknik om to uker.
Hvis du har lyst til å komme så...
Vi ses snart.
Svin!
Merr!
Er han ikke tynnere?
Har han fått tilbakefall? Har bimboen dumpet ham?
- Det er bare et tidsspørsmål. - Du begynner tidlig.
Det går fort, skal du se. Og så når han er alene på bunnen-
- håper jeg at du gjør det som enhver eneste fornuftig kvinne ville gjøre:
Saksøk ham!
Den jævelen.
Det er ikke normalt. To år etterpå-
- vil jeg fortsatt grine så fort jeg hører en sang som hun likte.
Min eldste datter, den drittungen, hun gjør det med vilje.
Hun strør salt i sårene og spiller sanger som minner om moren hennes.
Alle barn drømmer i begynnelsen om at foreldrene skal gjenforenes.
Ikke bare i begynnelsen...
På den annen side fins det sanger i livet-
- som får en til å ville kjøre på. Leve.
- Knulle. - Send meg gjerne sangtitlene!
- Får jeg holde henne? - Ja visst.
Hvem er det?
Jenta eller sangen?
Om det bare hadde vært et mesterverk, men nei...
En hyggelig liten sang, nesten banal, som får en å ville stoppe opp,-
- se seg omkring...
...fange øyeblikket...
...som får en til å se livet som det burde være.
Vakkert. Forstår du?
Fremmede som jeg aldri har sett før, smilte mot meg-
- som om de forsto lykken jeg føler i livet-
- takket være musikken.
De smilte fordi du smilte.
Du vil sprekke boblen min.
Jeg smilte ikke.
Jeg mener... Jeg smilte da jeg tenkte på det jeg opplever og føler.
Og det musikken gir meg i livet.
Så Stoner er bare skrot?
Unnskyld... Gammel vane.
Pappa?
Nadine har invitert meg hjem. Får jeg gå?
- Har du spurt mamma? - Hun sa at jeg skulle spørre deg.
Ja visst, min skjønnhet.
- Prøvde du å treffe henne igjen? - Skilsmisse var ikke noe for oss.
- Hva holder du på med der? - Jeg bytter sanger.
Vi har holdt ut i måneder.
Elektro, chill out, lounge... Hvor mange versjoner har du?
- Får man ikke like en sang? - Jo, men uten å gjøre folk gale.
Men jeg foretrekker den overfor...
Tre gærninger!
Lås dem inn på galehuset.
Det er morsomt. Hvor lykkelig jeg enn føler meg i dag...
...føles det som om jeg ødela alt.
Jeg ødela livet mitt. Min families liv.
Som om jeg ikke fortjener å leve mer.
Slapp av. Det ville jeg aldri ha gjort.
Ikke mot døtrene mine.
Jeg flyr ofte og det er ikke opp til meg om jeg en dag...
Jævla sløsing med tid!
På tide å bade.
Det er ironisk.
Det var eksen min som dyttet meg i armene på henne.
Hun var redd at jeg skulle få tilbakefall så hun ringte moren min-
- for diskré å fortelle at jeg ikke følte meg bra.
Neste dag ringte hun og lot som om pappa følte seg dårlig.
Neste dag ringte jeg og ba ham bli med på et møte.
Mamma visste at pappa ikke kunne si nei,-
- og eksen min visste at jeg aldri kunne si nei til mamma.
De er listige, de to.
Vi gikk på møtet fordi vi trodde at den andre trengte det.
Jeg hater AA-møter.
Jeg tåler ikke skinnhelligheten og all klemmingen.
Hva er det?
Kjør nå.
- Hva heter du? - Véro.
- Og du? - Laurent.
Så søte.
Ha det, mamma! Jeg elsker deg!
Vi ses siden.
- Ha det, jenter. - Ha det, pappa.
Han luktet godt.
Vi står skrevet i stjernene, faren din og jeg.
Tror du at det fins tvillingsjeler?
Jeg vet ikke.
Jeg liker det.
Jeg liker ideen...
...om at noen et sted er ment for en, for alltid.
Det var det jeg følte i begynnelsen med eksen min.
Kanskje ikke like sterkt som denne gangen, men likevel...
Jeg føler meg som en taper når jeg tenker på det.
Ideen mister helt kraften...
...meningen.
Om det nå er ens tvillingsjel, så skal det vel ikke ta slutt.
Det skal ikke skje to ganger.
En romantiker.
Jeg antar vel det.
Hva fikk deg til å forlate en tvillingsjel for en annen?
Du høres akkurat ut som faren min.
Det er bra å reise for barn og for par også.
Jeg og bestemoren din... Du kan ikke ane historiene bak bildene.
Vi vil ikke ane...
Ikke vær så uhøflig, din snørrunge.
- Angéline? - Skru ned musikken, er du snill.
Unnskyld meg.
- Hva er det? - Jeg er straks tilbake.
Kan du gi oss din velsignelse?
Vi skal be Herren velsigne oss-
- og det nye året som har begynt, eller det som gjenstår av det.
I min tid ba man den første januar og ikke en måned senere.
Må det gi oss...
...god helse...
...lykke...
...og kjærlighet.
I Farens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
- Det var kort i år, bestefar. Bravo! - Vil du ha en ørefik?
Godt nytt år!
- Velkommen til vårt hjem. - Takk.
Godt nytt år.
Godt nytt år, skatt.
Kom an.
- Godt nytt år, ditt får. - I like måte.
Gjør dere dette hver år?
Selv om ikke noen her går i kirken og tror på Gud.
- Jeg syns det er fint. - Du syns at alt er fint.
Bare fordi jeg er lykkelig. Lykkeligere enn noensinne.
Jeg lurer på hvorfor.
Folk ser.
La dem misunne vår lykke, enten de liker det eller ikke.
Vet du hva jeg liker med deg?
Følelsen av fred.
Sinnsroen man føler når man har funnet noen-
- og ikke lenger behøver å lete.
Endelig har jeg funnet en som kjenner kjærlighet som jeg-
- og som vil tro på den som jeg. Beroligende, ikke sant?
Vi er begge to sånne romantikere.
Så patetiske. Helt og holdent.
Når jeg hører på deg, får jeg ereksjon.
Noe sier meg-
- at selv uten ereksjon...
Det kommer nok til å skje om et par år-
- da begjæret ikke vil være like frekvent eller sterkt.
Håper det. Du sliter meg ut. Jeg orker ikke holde tempoet oppe.
Selv uten begjær...
Selv med eller uten libido, med din kaffeånde,-
- uvanen din med å ødelegge alt og dine hårstrå i badekaret,-
- så velger jeg deg, skatt.
Jeg vil ikke ha noen annen. Gift deg med meg.
Jeg vil avlegge det løftet, å elske deg for alltid.
Jeg planla ikke å si dette til deg i kveld.
Vi trenger ikke si det til noen. Et lite bryllup, bare du og jeg.
Ingen kirke, ingen prest.
Eller et med mye folk, hvis du vil.
Det betyr ikke mye nå til dags. Men det gjør det for meg.
- Vær stille. - Betyr det ja, eller?
Ja...
Hvorfor traff jeg ikke deg før?
Vil du ikke ha en sengevarmer?
Savner du det ikke?
Jeg savner det.
Jeg overlater begge til deg.
Jeg elsker deg, din gærning!
Jeg også!
Ha det, mamma!
- Skal du gå og handle eller ikke? - Jeg elsker deg!
Smatt et annet sted.
Om det er hennes måte å hevne på deg på,-
- så burde hun være litt mer rock'n roll.
- Hun virker hyggelig, hva? - Hvem da?
Rose.
Hun er nok en fin venn.
Ikke spill likegyldig. Fortsett å hate henne.
Du må komme over det.
Det er første gangen jeg nevner henne ved navn.
Det passer henne.
- En frisk vårblomst. - Hurpe! Det er hennes ekte navn
Skru ned lyden, nå.
Jeg er ikke bitter lenger.
- Det er på tide å gå videre. - Er det det du kaller dette?
Jeg vil vite mer om drømmene mine.
- Drømmer du om henne? - Nei.
Jeg drømmer ofte...
...om et lite monster.
- Jeg vet ikke. En liten gutt. - Og?
Jeg ser ham ikke så tydelig. Det er mørkt.
Han vil ikke bli sett, eller så gjemmer han seg.
Men hvor er han? Hvem er han?
Jeg vet ikke.
Er du her igjen?
Når skal du lære å sove på ditt rom, din gærning?
Gå nå, Jacqueline. Ta bilen min!
Du er en engel, Paul.
Derfor oppkalte moren min meg etter en apostel. En helgen.
Kom igjen, rør på ræva!
- Kom an! - Nå holder det!
- Hva er det, skatt? - Skulle ønske at jeg visste det.
Hun nekter å slippe sønnen din. Vi kan ikke skille dem.
- Véro skal gå hjem, som alle andre. - Jeg vil bli med Véro.
Hva er det for slags tull?
Han kan kanskje bli med oss hjem.
- Hva er dette? Stille! - Nå holder det!
Dra til helvete, idiot!
Dette er Véronique. Jeg skylder deg en tjeneste.
- Låste du? - Det fins ingen tyver i slummen.
Han kaster ikke bort tiden. En bråmoden liten gutt.
Får vi sette oss?
Nei, vennen din jobber torsdager og fredager.
- Kaffe, mamma. - Ikke begynn.
En liten båt til den unge herren, og hva kan jeg lage til frøken?
- Min assistent, Laurent. - God dag. Kaffe eller urtete?
Litt urtete?
Nei takk, unge mann.
For en omtenksom gutt.
Er temperaturen på vannet bra, frue?
- Vanntemperaturen. - Den er god. Takk, unge mann.
Vi setter denne vakre blomsten i håret ditt, Véro.
- Jeg vet hvordan man gjør. - Gjør det, da.
Flott.
Véro, foreldrene dine er her!
Jeg vil bli med Laurent.
- Jeg vil bli her. - For en fin frisyre.
Gjorde du det? Så fint.
Skal du fortelle eller ikke?
Er Véro kjæresten din?
Ja.
- Er du ikke litt for ung til det? - Nei.
Hun er vakker. Og det er mammaen hennes også.
Jeg må drømme.
Hvorfor fikk du et utbrudd på skolen? Sånt tillater jeg ikke.
Unnskyld, mamma.
- Jeg tror jeg elsker henne. - Du har kjent henne i to måneder.
Du er sju år gammel. Hva vet du om kjærlighet?
Ikke vær tåpelig.
Jeg elsker henne slik som jeg elsker deg.
En ordentlig sjarmør.
Jeg tenker mye på henne...
...når jeg hører på Café.
Mamma?
- Mamma? - Ikke vekk henne!
Hva gjør hun?
Hun skremmer meg iblant.
- Hvordan det? - Jeg vet ikke.
Det er bare en følelse.
Man ser hvordan hun lider.
Hvor mye jeg enn vil holde om henne, så våger jeg ikke nærme meg.
Jeg forstår virkelig hvordan hun føler det.
Jeg ville dødd om jeg ikke fikk elske deg og være med deg.
Men jeg fikk ikke barn med deg, så forestill deg henne.
Jeg er redd at du skal få tilbakefall og få følelser for henne igjen.
Det er det hun venter på. Etter å ha vært 20 år med en mann-
- og fått fine døtre med ham, så ville jeg bare ventet på det.
Slapp av. Hun er et annet sted.
Men glem ikke, er hun ikke det, så er jeg det.
- Har du fortalt henne det? - Vi har ikke fortalt for noen ennå.
Det er nettopp det. Jeg ville ikke vært den siste som får vite.
Tvert imot. Jeg ville nok ikke fått vite det i det hele tatt.
La oss ta oss god tid.
Det haster ikke.
Ha det, mamma.
- Kan jeg bli med deg? - Det er hans uke. Ingen prat.
- Jeg vil ikke. - Du har alltid likt dette.
Bassenget, peisen...
Hei, min skjønnhet. Hvordan går det?
Hvorfor er hun så grinete?
Jeg slår henne så hun skal treffe deg.
- Du rakk ikke foreldrene mine. - Jeg kan treffe dem senere.
Det trengs ikke.
De kommer nok innom deg med en suvenir fra reisen deres.
Er du sulten?
Juliette?
Vil du ha et mellommåltid?
Vi får prate mer om det siden.
Jeg fortalte henne det. Det gikk bra.
Jeg sa at vi ikke har bestemt dato og at bryllupet blir lite.
- Vi skulle ta oss god tid. - Nå er det gjort. Er du ikke glad?
Du vet hva jeg føler for henne. Hun vil drepe meg nå.
Det måtte gjøres, nå eller senere.
Men ser du ikke at hun trenger tid på seg?
Hvordan tror du at jentene vil reagere? Og faren din?
- De er ikke klare. - De kommer aldri til å være klare.
Jeg forstår din medynk, men vi må gjøre det vi vil.
Ikke sant?
Jeg vet det. Det er ikke det...
Hun er på alle fotografier.
Gjør foreldrene dine det med vilje, eller?
Irriterer jeg deg?
Ja, det gjør du.
Skal du bade?
Skal dere gifte dere?
Jeg vil ikke la deg gå. Jeg nekter å la deg skade deg.
Det er du og jeg, livet ut.
Jeg valgte deg. Du plukket meg ut. Vi skal komme oss gjennom dette.
Om du faller, så løfter jeg opp deg. Om jeg faller, så løfter du opp meg.
Vi skal klare det. Jentene kommer til å hjelpe oss.
Hold hånden min.
Reis deg opp, er du snill.
Jeg ønsker at jeg kunne slutte å tenke på ham.
Gå en dag uten å huske hvordan vi hadde det.
Jeg var naiv. En midtlivskrise, trodde jeg.
Hun er så vakker. De vil passe så bra sammen.
Hun har feit rumpe.
Da de møttes første gangen-
- så jeg det med en gang.
Men jeg gjorde ingenting.
Jeg vil bare gå videre.
Vil du gå videre? Finn et nytt sted eller mal om!
Bytt sang! Gjør noe!
Jeg mente billedlig.
Det er umulig. Han kan ikke gifte seg på nytt.
Han kommer tilbake.
Gjør leksene dine!
Han har aldri vært hjemmefra. Ring meg om det er noe.
Slapp av. Vi skal ikke endre frisyren hans.
Hallo?
Jeg kommer og henter ham.
Nei, det får han ikke. Jeg kommer. Jeg kommer, sa jeg.
- Nå holder det. Nå går vi. - Nei!
- Han får gjerne overnatte. - Det kommer ikke på tale.
- Nå er det slutt. - Det holder, Véro. Slipp ham.
Nei!
Nå går vi.
Nå holder det.
Hva er det med deg?
Unnskyld meg.
Jeg kjenner deg ikke igjen lenger. Mamma er urolig. Forstår du?
Du må slutte å treffe Véro om hun har den effekten på deg.
Kaffe, mamma?
Ja. Gå og legg deg, din skurk.
En suss på munnen!
Ja da, om de ikke skulle påvirke de andre elevene.
Som situasjonen er nå så råder jeg dere til å sette dem-
- i en spesialisert institusjon.
Jeg nekter å la sønnen min gå med tilbakestående!
- De blir det når man isolerer dem. - Vær så snill, fru Brunet.
Ingen annen skole har vist sånn forståelse.
Laurent skal få gå på skolen som alle andre.
Hans evnen til å holde samme takt som de andre...
...har aldri vært et problem!
De får ikke forstyrre samfunnet. Innelåst i fengsler kalt sykehus.
Spesialiserte institusjoner!
Hun er ikke lite frekk! Det holder med å spre dem.
Etter å ha snakket med spesialister, tror vi det motsatte.
- Barna skal være sammen. - Hvilke spesialister?
Det fins et læresenter der barna kan være fem dager i uken-
- som er tilpasset etter deres behov.
- Bare to timer fra Paris. - Jeg har ikke råd.
Om det er pengene, så kan jeg og min mann gladelig hjelpe deg.
Er dere gale? Som foreldre er det vår oppgave å oppdra dem.
Ikke fremmede!
Folk ser Downs som et stigma. Det er bare det sosialt sett.
Man kan ikke gi etter for motganger og fisefine spesialister!
Sønnen min klarer seg fint på skolen, med eller uten datteren deres.
Helst uten.
Hva var det jeg sa? Ikke noe å gjøre.
Jeg skal få deg til å glemme henne!
- Kaffe, mamma. - Jeg har forklart det 20 ganger.
- Tyver? - Jeg må spare til en ny plate.
- Og Véro? Når får jeg se henne? - Hold opp, vær så snill!
De svarer ikke, sa jeg.
Mamma?
Pappa, jeg glemte fotballskoene mine hos mamma.
- Gå og ta dem, da. - Det regner.
Du kommer ikke til å smelte.
- Hva driver du med? - Jeg trodde ikke det var så høyt.
Skru ned lyden! Er du gal, eller?
Det var et uhell. Du er gal.
- Ikke bruk den tonen med meg! - Ikke du heller!
Jeg er faren din! Jeg er lei av musikken din! Gå på rommet ditt!
Jeg er lei av bimboen din!
Vil du ha en ørefik, eller? Be om unnskyldning.
Mamma sa det aldri, men det skal jeg gjøre. Du er en drittsekk!
Nå holder det! Gå på rommet ditt!
Nå!
Jeg har aldri sett deg sånn.
Unnskyld...
Jeg er også lei meg, du vet. Selv om jeg har møtt Rose,-
- så savner jeg likevel mammaen din.
Jeg mente ikke å skrike på deg. Unnskyld.
Og jeg er ikke lei av musikken din.
Jeg er glad for at musikken er viktig for deg.
Du får høre på alt du vil.
Takk.
- Er alt bra? - Ja.
Jentene sier at du ofte går i søvne.
Jaså?
Det er bra. Ta vare på deg selv.
Jeg vil avreagere, slå i stykker noe. Du aner ikke.
Dette båndet gjør meg godt.
Det er som om de spiller bare for meg.
- Jeg drømte om ham igjen. - Han fortjener det ikke.
Nei, ikke Antoine. Den lille gutten.
Han vil at jeg skal holde ham, men han er redd. Særlig i bilen min.
- Hva gjør han der? - Jeg vet ikke.
Underlig nok drømmer jeg bare om ham når jeg er høy.
Ruset.
- Siden når tar du stoff? - Jeg tar en joint nå og da.
- Det hjelper meg å sove. - Ikke rart du ser monstre!
Høy før sengetid. Bravo! Hva er neste trinn?
Jeg skal gå til et medium.
Hun er spesialisert på guider.
Hun har evnen til å kontakte guider som omkranser oss.
De avdødes sjeler som følger oss.
Du spøker.
Hvor finner du de folkene?
Den lille gutten i drømmene mine...
Har han Downs?
Laurent?
Hva i helvete?
Forbannede dritt!
Jeg er ikke den eneste som røyker gress.
Det er så fælt.
Med ham fins en liten jente.
Det er Rose.
Og den lille mongoloide gutten...
...er Antoine.
Er du gal? Gjør aldri det igjen.
- Dro du hit helt alene? - Véro er ikke her.
Kan vi dra til Véro, mamma?
Vi drar hjem og kler deg ordentlig, og siden kan vi besøke Véro.
- Hva mener du? Antoine? - Derfor kan jeg ikke forlate ham.
Ikke begynn med det nå igjen!
Jeg har aldri kjent noen annen mann.
Jeg har aldri kysset noen annen.
Jeg har elsket en gang i livet mitt. Bare én mann.
Elsket ham som ingen annen.
Når man mister en sånn kjærlighet,-
- fins det bare en måte å overleve på.
Enten får man en forklaring eller så dør man. Man vil bare dø.
Du får ikke gjøre det. Du får bare ikke.
Han var min lille gutt. Antoine.
- Jeg var moren hans i et annet liv. - Du er en sånn idiot.
Hallo?
- Jeg vet ikke hva de gjorde der. - Sa hun hvorfor?
Nei.
Hun visste ikke. Jeg prøvde nok å skille dem.
Jeg kunne ikke forlate ham med henne. Det var usunt og farlig.
Slutt å prate som om hun hadde vært du.
Kanskje er det det jeg må gjøre nå.
- Skille dem. Han er kanskje i fare. - Vær så snill...
Hun vil bare at du skal fortsette å treffe henne og avtale flere møter.
Hun sa at det var poengløst å komme tilbake,-
- for jeg skulle finne svaret selv.
Du må slippe meg, skatt.
Jeg kan ikke.
Jeg vil bare tro på det enda mer.
Innrøm at det er en fin teori:
Gjenforenes de ikke i dette liv, så gjør de det i neste.
Visst er teorier bra, men hvordan er egentlig praksis?
Skal du vie hele livet ditt til å vente? Og drømme?
Nei.
I fred.
I håp.
Jeg er hans tvillingflamme.
Hva?
- Så fint. - Takk.
Jeg så ingen eksamensbevis på veggen. Hvor studerte du til medium?
Ingen steder.
Det er noe man oppnår. Man utvikler det innenfra.
Det krevet kjærlighet og tro. Alle kan utvikle paranormale evner.
Det handler om ønske og vilje.
Jeg kan hjelpe alle som kommer hit. Alle levende individer.
Vi er alle bundet sammen.
Alle levende individer?
Hvordan kan våre tidligere liv hjelpe oss, om de nå eksisterer?
Jeg skal ikke prøve å overbevise deg. Du søkte opp meg. Vi kan slutte nå.
Du fyller folks hoder med en masse dritt og så får de klare seg.
Du får dem til å komme tilbake så de ikke føler seg lurt.
- Kom du for å lette hjertet ditt? - Ja. Hun fortalte ikke alt.
Hvis du vet noe, så fortell. Jeg er bedre egnet å hjelpe henne.
Og ikke ring henne om hun skulle ville komme tilbake.
Jeg hadde tenkt å foreslå det for henne,-
- men hun gikk uten å betale.
Hun gjorde det nok ikke med vilje. Vennen din ble bare for opprørt.
- Av hva? - En masse dritt.
Skal jeg fortsette?
Vi skal be...
...Herren å velsigne det nye året-
- eller det som er igjen av det.
Vi skal snart spise maiskolber.
Må resten av det...
...gi oss god helse...
...lykke...
...og kjærlighet.
Må Herren veilede oss...
...gjennom våre valg.
Spesielt veilede en person til å ta rett valg...
...og innse sitt ansvar.
Det er på tide å ta på buksene før det er for sent.
Før hun forlater ham for godt.
Før han blir en idiot til som ødelegger familien sin for godt...
Kom nå, Lucien. Hold opp nå!
Jeg sier bare rett ut det alle tenker.
- Du sårer alle. - Han gjør det, ikke jeg.
Holder det ikke nå?
En dag skiller han seg og vi må late som om vi ikke savner henne,-
- som om vi ikke elsker henne fremdeles.
Jeg elsket henne. Man gifter seg og skaffer barn for livet.
- Hold opp. - Man skiller seg ikke. Punktum!
Faen!
Den der moraliserende gubben.
Åtte par av ti skiller seg i dag.
Hva så?
- Hva gjør du? - Jeg hører ikke fra rommet mitt.
Før vi går tilbake dit...
Hva med å unne oss et lite tilbakefall?
- Nå går vi, mamma. - Kom, jeg må snakke med deg.
Mamma må prate med deg.
Vi skal ikke til Véro. Hun har begynt på en ny skole og skal flytte.
Det er leit, men slik er det. Vi kommer ikke til å se henne mer.
Det er over.
Du lyver!
- Hør på meg. - Du lyver!
Vi kan besøke henne en gang, men ikke hver dag.
Du lyver! Du lyver!
Hold opp! Slutt opp med denne leken! Slipp døren!
- Du lyver! - Kom her.
- Du lyver! - Hold opp med det der straks!
- Stille! Hold opp å skrike! - Du lyver!
Tvillingflammer møtes-
- når sjelen finner sin andre halvpart på vei hjem til kilden.
Reinkarnasjonssyklusen sluttes.
Det er det endelige forholdet som leder til enhet.
Det vanskeligste for henne akkurat nå er å innse-
- at hennes elskede ikke er hennes tvillingflamme.
Mamma!
Vi har en overraskelse til deg. Noen skal dra med deg til skolen.
- Hvem da? - Gjett!
Jeg er besatt.
Vil du ha kaffe?
Cognac?
Sambuca?
Vi får slutte å prate om giftermål. Så lenge.
Det var det jeg tenkte.
- Jeg kunne ikke fortelle mer. - Hvorfor ikke?
Hun stoppet meg.
Tullprat.
Hva gjør du her?
Hva er det?
Kan vi treffe Véro?
Nei!
Hva er det?
Unnskyld meg...
Det er jeg som skal be om unnskyldning.
Det står skrevet i stjernene.
Slapp av. Det blir ingen velsignelse i dag.
Jeg ber dere sammen med meg å ønske dem all lykke i verden.
Vet du at du er slitsom?
Min kjære...
Takk for at du kom.
Mamma!
Har du jakken på? Du er så fin.
Du er vakker.
Du er nydelig.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.primetext.tv
Retail subrip by jeem.