För några veckor sen kraschade en osynlig kupol ner över Chester's Mill-
- och skar av oss från resten av världen.
Varför kupolen är här eller vilka mysterier vi har framför oss-
- vet vi fortfarande inte. Varje dag, testar den våra gränser.
Den tar fram det bästa och det sämsta i oss.
Somliga säger att vi kommer att vara fast här för alltid.
Men vi kommer aldrig att sluta kämpa för att hitta en väg ut.
Big Jim kastade ägget från klippan. Det bevisar att det är en kraftkälla.
- Kupolen drar ihop sig. - Den krymper, menar du?
Jag har räknat ut att i den här takten...
- dröjer det inte länge förrän kupolen... - Krossar oss?
- Det här är ditt fel. - Var är Melanie?
Jag målade en vision. Den kan visa hur vi räddar henne.
Ta tag i min hand.
I min dröm såg jag Melanie försvinna...
- men jag visste inte att det var det. - Jag älskar dig.
Vet du varför?
För att hon ska vara med mig, Jim.
- Vi måste följa efter Melanie. - För farligt.
Ingen ska gå nånstans.
- Ser du något? - Nej.
Herregud, en till jordbävning.
Vart tror ni att kratern leder?
Kanske en annan tunnel, som i skolan.
Den kan leda till Zenith.
Eller nån annanstans. Vart som helst vore bra.
Vi måste kolla upp det, men vi måste göra det rätt.
Inte riskera nån annans liv.
Hjälp mig. Hjälp.
Pauline. Pauline.
Lägg henne på sidan. Hunter, jag behöver din tröja.
- Vad hände? - Lyle knivhög henne.
- Var är han nu? - Han är död.
Här.
- Jag försökte stoppa blödningen. - Vår utrustning är på skolan.
- Vi åker dit nu. - Priusen står i skogskanten. Kom.
- Julia. - Jag är här.
När jag blev knivhuggen, fick jag en vision.
Kupolen valde dig.
Men du är inte ensam.
Det är nån annan, men jag kan inte se hans ansikte.
Han vet inte att han är den rätte.
Kom igen, lägg båren under henne.
Jag måste hålla tryck på såret.
- Rebecca, du följer med oss. - Okej.
Gör lite plats.
- Ja, jag har den. - Är du redo?
- Ett, två, tre. Upp. - Fortsätt andas.
Vad är det som händer?
- Väggarna kommer närmare. - Kupolen är en sfär.
Den drar ihop sig horisontellt och vertikalt.
Jag tror att den lägger av. Allt går över styr.
Vi måste hämta lite utrustning så att vi kan utforska kratern.
Hjälp! Vi behöver hjälp!
Det är vid Tildens gård.
Jag trodde att alla var i stan.
Tom måste ha återvänt efter nåt.
Håll ett öga på Hunter.
- Gör inget dumt. - Vänta. Vart ska du?
- Vi måste hämta en surfplatta. - Varför?
Hålet kanske har skapat en spricka.
Vilket betyder att vi kan få en Wi-Fi-signal.
Vi kanske kan skicka ett meddelande till Hounds of Diana.
Om de säger att Melanie är i Zenith-
- betyder det att kratern är vår väg ut.
Hjälp! Hjälp!
- Vad hände? - Den ramlade, vid skalvet.
- Den krossar mitt ben. - Hjälp min pappa.
- Snälla. - Se till att få ut min son.
- Nej, jag vill hjälpa till. - Följ med Julia.
- Du följer med oss. - Tom, jag tar hand om honom.
Få ut honom härifrån.
- Vi provar den här. - Jag älskar dig. Följ med Julia.
- Jag går inte utan dig. - Han hjälper honom.
Försök igen. Nu så.
Spring, spring.
- Pappa! Nej, pappa! - Nej, nej.
- Nej. - Jag tror att Joe har rätt.
- Kupolen stänger ner. - Nej, pappa!
- Vi har nog ett par timmar till. - Nej, pappa! Nej!
- Kom, vännen. Jag vet. - Snälla, nej. Pappa. Pappa.
Kom igen, rappa på. Vi har en skadad person här.
Vi måste lyfta upp henne. Fixa så mycket gasbinda ni kan hitta.
Ta ett bord. Flytta hit det.
Buken är spänd. Hon har inre blödningar.
Lyle kan ha skadat ett organ. Njuren eller levern.
Jag vet att du kan hjälpa till.
- Hon måste opereras. - Operera då. Gör vad du måste.
- Jag är ingen kirurg. - Vi har inte bedövning eller utrustning.
Jag vet inte ens vilket organ som är skadat utan en MRT.
Det finns ett svar, hitta det.
- Snälla, du måste hjälpa henne. - Jag gör allt jag kan.
Ingen signal. Jag är ledsen.
Men det var en bra idé.
Så kratern skapade ingen spricka i kupolen-
-och det finns ingen ny tunnel.
Kanske, men nån blockerar signalen.
Ja, eller så är det bara ett stort mördarhål.
Vi är bara timmar från att krossas till döds.
Jag borde kanske hitta mamma och tillbringa min sista stund med henne.
I stället för att försöka övertyga mig själv om att den eller det som-
-styr den här dumma kupolen-
-bryr sig ett skit om oss.
Jag behöver dig här hos mig, Norrie. Okej?
-Vad gör du? - Plan B.
Joe, du får inte gå ner där.
Det här är min stad. Din också.
Om vi inte gör nåt, dör vi allihop.
Om vi utforskar kratern, kanske vi kan rädda alla.
Han har rätt. Vi känner kupolen bättre än nån annan.
Är du okej, Pauline?
Vad hände?
Lyle försökte ta dig ifrån mig.
Han högg dig.
Han är död nu.
Nej.
Allt kommer att bli bra, jag lovar.
Kan vi ge henne nåt mot smärtan?
Vi har morfin.
Bara tio milligram. Okej?
-Jim? - Ja?
-Vi måste prata. Okej. Jag är strax tillbaka.
Hon ser bra ut. På bättringsvägen.
De inre skadorna är för stora...
- ...för att kontrollera utan operation. - Så gör nåt annat.
Jag kan hålla henne så bekväm som möjligt.
Men det finns inget jag kan göra för att hindra henne från att förblöda.
Vad är det du säger? Att hon ska dö?
Om det fanns nåt, vad som helst, skulle jag göra det.
Jag accepterar inte det.
Pauline kom tillbaka för att rädda oss.
Inte förblöda framför sin son.
Kupolen låter henne inte dö.
Det här är bara ett test.
Min familj och min fru.
Vi blev utvalda.
Vi måste få tillbaka mamma till kratern.
Melanie försvann inte i tomma intet.
- Det måste leda nånstans. - Jag hoppas det, Junior.
Men Paulines skador är för svåra.
Om vi flyttar henne, kan det öka blödningen.
Berätta vad vi kan göra.
- Hon behöver vätska. - Var finns det saltlösning?
- Kliniken? - Jag hittar det.
Det är en till tunnel.
Men den är annorlunda än den under skolan.
Vad är det för saker?
Jag vet inte. Men de är coola.
Ja, och lite skrämmande.
Okej, nu gör vi det här.
Vi kanske kan ta reda på vad som hände med Melanie.
Var försiktig.
Kom igen.
- Är du okej, mamma? - Bara lite smärta.
Kan vi ge henne mer morfin?
Vi vill inte ge henne en överdos.
Nej, Junior. Det är okej.
Pappa kommer tillbaka.
Okej? Vi ska fixa dig. Precis som Melanie.
Tror ni att hon är okej? Att hon klarade sig?
Allt är möjligt.
Min pensel och duk.
- Vad menar du? - Jag kanske kan måla vägen ut.
Junior, det är viktigt.
Gå och hämta dem.
James.
Vi har gått igenom så mycket.
Jag fick se min älskade, söta pojke bli man.
Jag älskar dig, mamma.
Jag älskar dig.
För alltid.
Det du sa till Junior, det lät som ett farväl.
Vi vet båda sanningen.
Jag kommer inte att överleva.
Vi måste bara få dig stabil.
Om kratern är vägen ut, så tar vi dig dit.
Nej.
Kupolen är klar med mig.
Jag såg min egen död.
- Pauline. - Det enda som räknas är Junior.
Att han överlever.
Och Jim släpper mig inte.
Jag vill inte det.
- Vad menar du? - Låt mig dö i fred.
Becky. Hjälp mig.
Snälla.
Jag tror att det var meningen att du skulle vara här.
Jag vet inte.
Jag måste hämta utrustningen, och gå tillbaka till kratern.
- Ta reda på vad som finns där nere. - Vi borde dela på oss.
Jag tar Aidan till skolan, och du åker tillbaka.
Vänta på mig i skolan, okej?
Hämta en walkie-talkie från Sam. Jag hör av mig.
Okej, gubben. Vi går hitåt.
Vilket håll ska vi gå åt?
- Vilket håll? - Jag har ingen aning.
Titta, Joe.
Jag tror att vi har fattat vårt beslut.
Hur länge tror du att kratern kommer att vara öppen?
Jag vet inte. Inte länge.
Vi måste berätta för Barbie. Det kanske finns en väg ut.
Kom igen. Norrie. Kom igen, hoppa.
Kom nu.
Vad fan tror ni att ni håller på med?
- Vi gick ner. - Ja, jag ser det.
Vilken del av "gör inget dumt" förstod ni inte?
Bli inte arg. Vi kunde inte vänta. Vi har hittat fler tunnlar.
Det var en monark där nere också.
Den visade oss en väg med ett ljus i slutet.
Såg ni vart den leder?
Vi var tvungna att ta oss ut. Det är skakigt där nere.
Vägen kanske inte är öppen så länge.
Men den leder nånstans. Och som jag sa tidigare-
-var som helst är bättre än här.
Och din pappa verkar inte dyka upp med ägget.
Tiden mellan sammandragningarna börjar bli kortare.
Och vädret blir värre.
Okej, vi går ner i kratern. Det är vår enda chans.
Julia.
Jag tror att vi har en chans till.
- Det kan vara vägen härifrån. - Tack.
Sam. Rebecca.
Kratern kan vara vägen ut. Vi måste samla staden.
Okej, de flesta är antingen där eller på Sweetbriar eller i kyrkan.
Samla dem. Vi måste få alla till skogen.
- Hur då? - Okej.
Skolbussar. De går på diesel, det finns en hel flotta.
Det måste finnas bränsle kvar i några.
Jag ska kolla. Samla ihop de skadade, de får åka först.
Okej, alla som inte får plats på bussarna får gå.
Vad gör du här, Jim?
Jag letar efter saltlösning. Nån är skadad.
- Hörde du inte planen? - Vi ska gå nu. Allihop.
- Har du hittat saltlösning? - Nej, låt det vara.
Vi måste samla ihop alla. Julia sa att det är ont om tid.
Om jag inte hittar saltlösningen, dör min fru.
Jag visste det. Den väntade på mig.
Hej. Din mamma är här.
Julia vill ha vår hjälp att lasta bussarna.
Vad är det för fel?
Tror du verkligen att vi kommer ut?
Tunnlarna är läskiga, men vi klarar det.
Det är inte tunnlarna.
Det är efter det.
Ska jag återgå till mitt liv i Kalifornien?
Utan mamma?
Hur kan jag åka och lämna henne här?
Hon är inte här.
Det är inte Angie heller.
De kanske är begravda i Chester's Mill-
- men de kommer alltid att vara med oss.
Vet du varför jag åkte på lägret?
Varför jag överhuvudtaget är här?
Jag antog att du hamnat i klistret.
Jag slog en dum flicka på käften och slog ut hennes tand.
Det enda hon gjorde, var att göra narr av mitt hår.
Det känns så dumt att tänka på hur mycket jag brydde mig.
- Om jag bara hade struntat i henne... - Kupolen ville ha dig här.
Den hade hittat ett sätt.
Jag bryr mig inte om vad kupolen ville.
För jag vill ha min mamma.
Ibland tänker jag på kupoldagen-
- om Angie och jag hade åkt och ätit brunch med mamma...
Men då hade jag aldrig träffat dig.
Min mamma sa åt mig att vara modig, strax innan hon dog.
Jag känner mig inte modig nu.
Jag vet inte vad som kommer hända.
Men det som finns där ute...
Vi ska möta det tillsammans.
Okej.
Nej. Nej.
- Pauline? - Nyheter. Gången du öppnade?
Vi evakuerar alla igenom den.
Så om du kan vänta-
- kan vi försöka ta dig till en läkare.
Jag klarar mig inte.
Jag kommer bara att sinka dem jag älskar.
Bara lite till. Du klarar det.
Nej, det är vad kupolen vill.
Jag har betalat för mina synder.
För en gångs skull kommer jag att kunna sova utan att drömma.
Det finns hopp nu.
Vi tar oss ut tack vare dig.
Bra. Då är Junior säker.
Det här är så mycket smärta.
Var snäll. Snälla.
Lilla flicka.
Snälla, rara flicka.
SKOLBUSS
Kan du hjälpa mig och se till att alla får en plats?
- Ja, okej. - Tack, Aidan.
Regn. Det var inte tillräckligt rörigt innan?
Kupolens sammandragningar måste röra om i vädret.
- Nej. - Följ med mig, nu!
Jag har sagt det hundra gånger. Jag måste stanna här.
- Jag är en av de fyra händerna. - Jag ber dig inte, Eleanor.
Gör mig en tjänst, Norrie?
Kliv på första bussen. Jag kommer att behöva din hjälp...
- när vi kommer till kratern. - Okej.
Tack. Okej, kom igen.
Julia. Har du sett Andrea?
Hon hämtar förnödenheter. Hon möter oss vid kratern.
Okej, stanna inte. Kom igen. Rör på påkarna. In i bussen.
Rappa på.
Hej, var är Pauline?
Hon är kvar där inne. Vi väntar på att Jim ska komma tillbaka.
Han måste skynda sig med saltlösning.
- Hur är det med din syster? - Släpp fram mig.
Jag har saltlösningen.
- Jag har saltlösningen. Kom igen. - Vi måste skynda oss.
Gör vad du kan för Pauline sen går vi.
Vi ses snart.
Älskling. Jag har det åt dig.
Jag hittade det du behöver.
Jag sa ju att kupolen ser efter oss.
Pauline. Jag är tillbaka, älskling.
Sam, min smärta är borta.
Det är bra, det är bra. Det är riktigt bra.
Jag sa ju att det kommer att bli bra.
Jag vet att du älskar mig.
- Jag är ledsen. - Du behöver inte be om ursäkt.
Du behöver inte be om ursäkt.
Pauline? Titta på mig.
- Vad är det för fel? - Pulsen sjunker.
Och ta hand om Junior.
- Pauline. - Jag älskar er alla.
Jag hade precis fått tillbaka dig.
Du gjorde det här.
Hon sa att det var vad kupolen ville.
Hon bad mig.
Du har alltid en lösning, va?
Det var snällt av mig. Förlåt.
Du har alltid nåt i bakfickan för alla nödfall.
Det var hennes sista önskan.
Så nu kan du döda?
När det gäller min fru?
Jim, om Pauline trodde att det här var vad kupolen ville...
Kupolen ville ha min familj tillsammans.
Och du kom i vägen.
Gå härifrån, Jim.
Leta reda på Junior och få honom härifrån.
Jag kommer att sakna min fru för alltid.
Ingen kommer att sakna dig.
Mamma?
Mamma. Mamma.
Herregud.
Sam, är du okej?
Upp med dig.
Vad hände?
Åh Gud. Nej.
Var är mamma?
Hon är borta.
Vad menar du? Pauline bad Rebecca...
att hjälpa henne ta sitt liv.
Hon hade så ont.
Jim gav sig på Rebecca.
Jag försökte stoppa honom. Jag kunde inte.
Jag är ledsen, Junior.
Mamma försökte säga adjö.
- Jag borde ha fattat. - Vi måste hitta din pappa.
Han är galen. Vi måste snacka ner honom.
Varför skulle jag göra det?
Det går inte att prata med honom. Man kan bara ta itu med honom.
Varför målade du den, Pauline?
Jag önskar att du inte hade gjort det.
Kupolen?
Jag ska göra ett avtal med dig.
Om du ger henne livet tillbaka, på en gång...
ska jag inte mörda varenda en av dina små vänner.
Jag ska inte skära halsen av Julia-
-skjuta Barbie i hjärtat-
-eller bränna ungarna levande.
Okej?
Du har tre sekunder på dig.
Okej, då.
Jag ska befria dig från allt det här-
- så att du kan gå rakt igenom kupolen.
Och den kommer att ångra det den gjorde mot oss.
Jag lovar.
Det är samma plan som vi hade förut.
Vi kommer att dela oss i små grupper.
Ni stannar med er familj.
Vi tar er ner, en i taget.
När hela gruppen är nere-
- kommer Joe och Norrie att leda er till...
Hur vet du att det inte är farligt?
För att jag har gjort det förut.
Jag förstår att ni är rädda.
Okej? Jag vet att jag är en främling.
Men de sista två veckorna-
- har vi kämpat tillsammans, för stadens överlevnad.
Men just nu måste ni lita på mig.
För vi har inget annat val.
Om vi stannar här, dör vi.
Kom igen, nu sticker vi härifrån.
- Mamma, jag är rädd. - Carolyn, lyssna på mig.
Jag vill att du går ner med mig, och hjälper mig att hålla alla lugna.
Julia, Hunter. Kan ni hålla ställningarna här uppe?
Se till att vi inte glömmer nån.
Har jag glömt nåt?
Nej, du gör vad du ska.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Okej, är ni redo? Då går vi.
Okej, allihop, grupp ett, håll er till mig.
Håll er lugna, okej? Vi grejar det här.
- Nu går vi. - Ni hörde honom.
Fortsätt framåt.
Vänta lite, vänta lite.
Det är okej. Vi har varit här förut.
Ni behöver inte vara rädda.
Var försiktig.
Okej, Carolyn.
- Akta. - Sprickorna blir bredare.
- Är du okej? - Ja.
Du är okej.
Okej, se upp vart ni går.
Vi hjälper er att komma över.
Hur går det?
De flesta är okej.
Julia, svara, snälla.
Andrea?
- Vad är det? Var är du? - Jag är hos mig. Jag behöver hjälp.
Jag... Åh, Gud.
Andrea? Andrea.
Andrea.
Andrea?
Här inne.
Jag visste att du skulle komma.
Lägg ner klubban.
Julia? Kom in.
- Mindre är mer. - Julia.
Hej, Sam. Vad behöver du?
Är du okej?
Ja, jag hjälper bara Andrea. Vi är på väg tillbaka nu.
Junior och jag är vid kratern med Hunter.
Du borde veta att Pauline är död.
Och Jim dödade Rebecca.
Han är där ute nånstans.
Jag måste gå nu, Sam.
Vad gör du, Jim?
Hämnd.
Mot mig?
Vad har jag gjort förutom att vara din granne och vän?
Det handlar inte om dig, gumman.
Sam glömde nämna att Rebecca mördade Pauline.
Ja, jag gav kupolen en chans att ge henne tillbaka till mig.
Men den avböjde.
Det är inte bra för dig.
Att döda mig ger dig inte Pauline tillbaka.
Nej, men det kan förstöra en del av kupolens planer-
-och det duger gott.
Andrea var din vän.
Ja, jag vet.
Det var därför jag dödade henne fort.
Du får inte det privilegiet.
Vet du varför kupolen inte gav dig Pauline tillbaka?
För att du är ett skämt.
För att kupolen inte gör affärer med insekter som du.
Till och med din fru visste att du var meningslös.
Jag gillar dig bättre med trasig käft.
Okej, allihopa. Kom igen. Fortsätt framåt.
Fortsätt framåt, ni kommer ifatt gruppen före er. Kom igen.
Allt ordnar sig. Hur många har vi kvar, Julia?
Bara några. Jag skickar ner dem nu.
- Var är Julia? - Hon gick för att hjälpa en vän.
Var är hon?
Jag vet inte. Hon svarar inte på sin walkie-talkie.
Julia.
Här.
Är du okej?
Jim dödade Andrea. Han är bakom mig.
- Junior. - Gå utan mig.
- Nej, jag tänker inte låta dig gå ensam. - Gå, sa jag!
Lägg armen om mig.
Vad gör du, min son?
Jag är inte din son längre.
Jag tänker inte låta dig skada nån mer.
Hur ska du göra det?
Du lämnar inte den här stan.
Du säger inte åt mig vad jag ska göra.
Inte du, inte kupolen.
Det här är min stad, lilla pojke.
Njut av det som är kvar av den.
Gud.
Du klarade det.
Vad hände?
- Jim. - Var är han?
Vi har inte tid, Barbie. Junior tar hand om det.
Jim ska inte med hit.
Okej, jag tar henne. Kom så går vi.
Kan du ta med Aidan?
Gå bara, okej? Jag är precis bakom dig.
- Okej. - Kom igen.
Hunter, gå fram till Joe och Norrie.
- Säg åt dem att gå vidare, okej? - Okej.
Vi kommer ikapp.
Lugnt och fint.
Junior!
Är du okej?
Du måste hoppa. Tror du att du kan göra det?
- Ja, jag grejar det. - Okej.
Jag går över och ger dig ett handtag.
Okej, kom igen nu. Gå fram, räck mig handen.
Okej.
Jag grejar det inte.
Det måste finnas ett annat sätt. Jag lämnar dig inte här.
Du har inget val.
Stan behöver din hjälp, fort, innan tunneln rasar på dem.
- Kupolen valde dig. - Barbie, lyssna på mig.
Pauline hade en vision av nån som följde alla ut ur byggnaden.
Hon såg inte hans ansikte, men det är du.
Allt vi har gjort för stan har vi gjort tillsammans.
Det är okej, kupolen har tagit oss så här långt.
Jag tror att om du gör vad den ber om-
kommer den att skydda mig.
Jag kommer tillbaka.
Jag vet.
Junior.
Junior, du kan inte lämna mig.
Junior.
Barbie, var är Julia?
Hon kommer. Hon skickade mig i förväg.
- Varför har ni stannat? - Ingen vet vart vi ska.
Barbie, vi måste gå häråt. Vi såg fjärilen där.
Det är ett tecken. Både Joe och jag såg det.
Det här är vägen ut, okej?
Alla följer mig.
Vad hände?
Barbie gick vidare. Han kommer och hämtar oss.
Då får vi komma på ett sätt att ta oss över.
Det här kan inte vara alla som finns.
- Det kan inte vara sant. - Är det här ett ras?
Vad gör vi nu, Barbie?
Jag vet inte... Jag vet inte.
Vi har inte gått ända hit för en återvändsgränd.
Dra åt helvete!
Kan du höra mig?
Vem du än är som kontrollera allt det här-
- kan du prata med oss och berätta vad som pågår?
Hur gjorde du...?
Jag har ingen aning.
Vad är det för ljud?
Melanie?
Följ med mig.
Vi ska åka hem.