För två veckor sen kraschade en osynlig kupol ner över Chester's Mill-
- och skar av oss från resten av världen.
Varför kupolen är här eller vilka mysterier vi har framför oss-
- vet vi fortfarande inte. Varje dag, testar den våra gränser.
Den tar fram det bästa och det sämsta i oss.
Somliga säger att vi kommer att vara fast här för alltid.
Men vi kommer aldrig att sluta kämpa för att hitta en väg ut.
- Varför letar du efter Sam? - Han har vetat vem Melanie är.
Jag undrade när du skulle dyka upp. Är du inte rädd att folk ska se oss?
Du avgav ett löfte för 25 år sen-
- att se till att det vi begravde förblev begravt.
Du har kommit för att befria mig.
Min mor sa att du hade svar. Jag vill ha dem.
- Nu sticker jag. - Det är fingeravtryck.
Det verkar som om Angie fick en bit av den som gjorde det här mot henne.
Tror ni att det var hit Lyle försvann?
Det är en tunnel.
- Du försökte döda oss alla. - Julia, jag gjorde det inte.
Det Big Jim och Rebecca gjorde är oursäktligt.
Men det är inte oförlåtligt.
Jag tycker att hon har gjort ett bra jobb med Chester's Mill.
- Vad ser du? - Källaren.
Jag visste inte att den låg under den här delen av skolan.
Har du sett till Lyle?
Det finns fotavtryck.
De leder till en tunnel.
Var försiktig.
Barbie är sheriff nu. Kanske... Lyle dödade Angie.
Jag har spårat honom hit. Jag tänker göra det här.
Inte ensam.
Snälla, kom tillbaka.
Lyle är farlig.
Inte länge till.
Hej. Jag måste låna din Prius.
Ska du leta efter Lyle?
Ja. Så länge han är på fri fot, är han mitt ansvar.
Jag kommer inte kunna sova i natt om jag inte söker lite till.
Det klär dig att vara sheriff.
Om du träffar Sam, säg till på walkie-talkien.
Jag vill förhöra honom också.
Om Melanie?
Melanie, Angie, vad han har gjort.
Jag pekar inte finger, utan vill bara utforska allt.
Var försiktig.
Jag trodde att du var med Joe och Norrie.
De gick hem.
De är arga på mig. Jag gjorde nåt dumt.
Vill du berätta vad?
Jag kysste Joe.
Jag vet. Jag ville bara känna mig normal i en minut.
- Melanie, du är normal. - Jag dog.
Jag är inte normal.
Varför är jag ens här? För att jag är kopplad till nåt ägg?
Som ingen vet var det är.
Jag vet.
Jag tappade det i sjön strax innan jag hittade dig.
Varför gjorde du det?
För att kupolen ville det.
Den valde mig. Jag tror att den återuppväckte dig av en anledning.
Varför?
Jag vet inte.
- Det var bara en kyss. Förlåt. - Det är inte bara kyssen.
Ända sen Melanie kom hit har allt handlat om henne.
- Det finns inget vi längre. - Men det gör det.
Jag älskar dig, Norrie.
Det var synd.
Jag älskar inte dig.
- Vad gör du? - Varför ska jag stanna här?
Big Jim är inte min familj. Och inte Carolyn.
Om du inte älskar mig, varför vill du ha mig här?
Precis.
Det är en bra känsla, eller hur?
Att ha gjort det rätta för staden. Jag älskar den känslan.
Du har haft den så sällan.
Snart nog lär du göra dem besvikna.
Försöker du reta mig, Jim?
Jag vill inte att du blir uppblåst.
Både du och jag vet vems stad det här är.
Varken din eller min.
Det första jag tänker göra är att ge tillbaka den.
- Ge tillbaka den? - Omröstning.
Människorna har rätt till en åsikt om vad som händer dem.
Intressant. Ska du sätta staden i händerna-
-på desperata och rädda människor?
Har du en hjärna under håret?
De behöver inte prata om sina känslor.
De behöver ledas.
Jag gjorde dig och Rebecca en tjänst-
- genom att övertyga dem att inte hänga er.
Pröva inte mitt tålamod.
Enda anledningen till att staden inte är i upplopp är för att jag tog din hand.
Halva stan är min. Glöm inte det.
Hej. Vet du vad din flickvän gör?
Hon låter stan rösta om alla viktiga beslut.
Vi kan pilla oss i naveln medan Rom brinner.
Så vitt jag vet är omröstning en rättighet.
Hälsa henne att det är en dålig idé. Hon lyssnar inte på mig.
Hon är en klok kvinna.
Barbie, du och jag har varit på samma sida när det gäller.
Jim, vem sa till Julia att jag var med på hela utrotningsplanen?
Varje gång jag har gett dig en chans, har jag fått ångra det.
Jag tänker inte gå bakom ryggen på Julia.
Och om du försöker är jag inte lika förlåtande som hon är.
Barbie? Är du där?
Barbie?
- Ja, Rebecca? - Jag är i skolan.
Sam och Junior spårar Lyle.
- Du borde komma hit. - Jag kommer.
Lyle var tvungen att slå ut botten på skåpet för att komma ner.
Vi måste vara en kilometer in nu.
Gå tillbaka om du vill, jag behöver inte din hjälp att skjuta honom.
Jag vet att du älskade Angie, Junior.
Men att döda nån är ingen bagatell.
Har du gjort det?
Självklart inte.
Clint Dundee tafsade på Angie-
-jag sköt honom i hjärtat.
Jag uppskattar att du vakar över mig, men Lyle ska dö idag.
Nervös?
Kan du sluta peka den på mig, Junior?
Sam.
Det var ett tag sen.
Folk letar efter dig.
Ja, jag har varit upptagen.
Jag tänker inte låta Junior jaga en galning på egen hand.
Jag går vidare.
Gå före, ni, jag går bakom.
Jag ser till att ingen smyger sig på oss.
Mammas dagbok.
Junior, stanna!
Junior, se upp.
Akta dig, Barbie.
- Är du okej, Sam? - Jag är skadad, men okej.
Junior.
Hur är det med dig, grabben?
Stanna där. Jag hämtar hjälp.
- Gud. - Du blöder i huvudet.
Det kunde ha varit värre.
Tack för att du puttade mig.
Ja.
Jag tror att Lyle gjorde det här.
Gör stadens barberare bomber?
Han har alltid varit smart och har blivit galnare-
-än en råtta i en burk sen kupolen föll.
Han var smart nog att agna fällan med dagboken.
Vi kommer inte ut samma väg vi kom in.
Vi får väl försöka åt det hållet.
Du först.
Var stilla, okej? Så där ja.
Tyckte du att det var en bra idé att gå dit med fyllot?
Han har gjort mer för mig än du. Vad gör du? Ingen har ringt dig.
Jag behöver inte din tillåtelse att åka hit eller nån annanstans.
Slappna av. Jag försöker lägga om din son.
Vad hände?
Jag hörde dig anropa Barbie. Var är han?
Sam och jag spårade Lyle.
Barbie följde efter oss och plötsligt-
-snubblade jag på nåt och allting rasade.
Gick ni in i skåpet?
-Var är de? Är de okej? Det ligger stenar i vägen.
Vi måste få ut dem.
Ifall att du inte har märkt det, har vi större problem än de två.
Surheten i det röda regnet måste ha torkat ut jorden.
Det blåser runt överallt-
-och täcker allt, inklusive kupolens insida.
Vilken är halvgenomtränglig.
Om kupolen täpps till, får vi inte in någon luft.
Och då kvävs vi. Allihopa.
-Hur lång tid tar det innan det händer? - Det finns åtgärder vi kan ta.
Vattenspridning.
Få vatten i luften så att det dämpar dammet.
Brandslang, fläkt.
En stor väderkvarn kanske.
Ungarna höll på med det, men vi lade det på hyllan.
Vi har alla material.
Din idé hjälper mer än Julias.
Du vill bara att Barbie och Sam dör.
Så jag antar att det är upp till mig, då?
De kan vara i en del av den gamla cementfabriken.
Vi kanske kan hitta en annan väg in om vi hittar en karta över tunnlarna.
- Kan du hitta det? - Ja, visst.
Lyle kanske redan har kommit ut.
Det är omöjligt att veta om han är där nere.
Hellre att han är här ute än jagar Barbie och Sam där nere.
Men om han är här, är han lika farlig.
Sam och jag fick reda på att Lyle inte bara var ute efter Angie.
Han är ute efter de fyra händerna.
Hur vet han om händerna?
Min mamma ritade en bild av oss som håller upp byggnaden.
Lyle tror att om vi dör, kommer uppryckandet.
- Vill han döda dig också? - Ja. Han visste att jag följt honom.
Jag är rätt säker på att bomben var ämnad för mig.
Vi måste se till att Joe och Norrie är säkra.
- Det ska jag göra. - Var försiktig.
- Jag följer med honom. - Melanie, jag vill inte...
De är mina vänner också. Jag tänker gå.
Jag ska se till att hon är säker. Jag lovar.
Du har känt Lyle i hela ditt liv?
Ja, vi var vänner när vi växte upp.
Har hört eller sett nåt nyligen-
- som får dig att tro att han kan ha dödat Angie?
Jag har inte sett honom på flera år.
Men mellan kidnappningen av Rebecca-
- och bevakningen av Junior verkar det logiskt.
Varför slutade ni vara vänner?
Hände det nåt?
Nej, ibland växer folk isär.
Har du några preferenser?
Du tar vänster, jag tar höger, så täcker vi ett större område.
Har du redan tröttnat på mig?
Jag är trött på att du tittar anklagande på mig.
Du är väldigt tyst.
Jag är rädd. Är inte du det?
Det är okej.
Du hörde vad jag sa till Julia. Jag lovade att skydda dig.
Du liknar verkligen Sam när han var yngre.
Melanie, vad fan är det med dig?
Jag måste berätta en sak.
Jag tror att det var Lyle som dödade mig.
Kom igen. In med er. Kom igen, allihop. In med er.
Kupolens väggar täcks.
Ingen luft kommer att kunna ta sig in.
Om vi inte gör nåt nu, kommer vi att kvävas till döds.
Luften är för varm och torr.
Men om vi jobbar tillsammans kan vi få planen att fungera.
Vi kan göra en väderkvarn som Rebecca Pines klass gjorde.
Vi kan använda den för att sprida vatten genom luften och...
Vad finns i vattnet, Jim? Ett till virus?
Tror du att det var ett enkelt beslut?
Jag sätter mitt eget liv på spel, och min sons liv.
Jag försöker bara att klara oss igenom det här.
Vad säger Julia om väderkvarnen?
Jag vet inte. Julia är inte här. Det är jag.
Men jag antar att jag inte ska ge order längre.
Det är tydligen inte min plats.
Då gör vi det demokratiskt.
De som är för vattenspridningsplanen, att göra något istället för inget-
-räcker upp en hand.
Alla som är för att Jim håller käft medan vi väntar ut stormen?
Toppen.
Vart ska du?
Varken vind, regn, eller läskigt damm.
Joe?
Norrie?
Joe?
Pauline gjorde den.
- Eller hur? - Ja.
Det är märkligt att du levde för så länge sen.
Och att du kände min mamma när hon var ung.
Hon var min första vän när jag flyttade hit.
- Hur var hon? - Positiv.
Väldigt modig.
Jag är ledsen att hon dog så olycklig.
Jag borde ha varit här.
För henne.
Du kunde ju inte direkt hjälpa det.
Kan du bevara en hemlighet?
Ja.
Stöter du på varenda människa?
- Det va inte... - Svara inte.
- Det var en retorisk fråga. - Varför gråter du, Norrie?
- Var är Joe? - Borta.
- Vart då? - Jag vet inte. Är du nöjd?
Norrie, Lyle är på fri fot och han är ute efter de fyra händerna.
Vi måste hitta Joe före honom.
Och vi bara står här?
Hallå!
Förlåt, jag trodde att du var Lyle.
Jaså? Jag trodde att vi försökte täcka ett större område.
- Det gör vi. - Men du vände om och följde efter.
Vad pratar du om? Jag gick åt höger.
Hur kom framför mig?
Jag gick till vänster.
Nu fortsätter vi.
Du kanske kan lugna mig om nåt.
Vad är det?
Var befann du dig natten då Angie McAlister dog?
- Driver du med mig? - Svara på min fråga.
- Jag letade efter Melanie. - Det var lustigt.
Jag har inte sett dig på hela dagen.
Och vi fick veta igår att hon heter Melanie.
- Junior berättade det. - Nej.
Du kände henne för 25 år sen.
Du har vetat vem hon är sen Julia räddade henne från sjön.
Men du har inte sagt ett ord till nån.
Varför har du inte sagt nåt?
Om att Melanie är tillbaka från de döda?
Berätta för mig hur man påbörjar det samtalet.
Svara bara på frågan du undviker.
Tänker du tacka mig?
Är det Lyles?
Det måste det vara.
Tror du att han gick hitåt?
Om man tar den vägen, är man borta för alltid.
Joe, är du här inne?
Tack, gode Gud. Din idiot.
Vi var oroliga för dig. Vi har letat överallt.
- Jag kan ta hand om mig själv. - Inte med Lyle som vill döda oss.
Han vill döda de fyra händerna. Det var därför han dödade Angie.
Är det anledningen? Jag kanske borde tacka honom.
- Va? - Angie slapp härifrån.
Det är kanske enda sättet för oss att komma härifrån.
Det funkade inte för mig.
Jag dog. Jag kom tillbaka.
Kommer hon?
Det tog ett tag för mig.
Jag tror att kupolen valde oss för nåt.
Nu måste vi ta itu med det.
Vi måste ta reda på det tillsammans.
Jag är ledsen, Melanie. Jag tror att vi måste stanna här.
Angie hade velat att jag skulle skydda er.
Nej.
Angie hade velat ha svar.
Hon skulle inte ha slutat förrän hon fick dem.
Junior, vi måste göra det här.
Jag skulle hellre riskera att dö igen än att inte veta varför jag är här.
Har du nån aning om var vi ska börja?
Vi sjön. Vi börjar där.
Tror du att Lyle hoppade?
Han klättrade iallafall inte ner.
Han kanske gick åt höger.
- Och kom ut på det sättet. - Jag gick åt höger.
Det förde mig tillbaka till dig.
Jag hörde den inte slå i.
Det här måste vara djupt som fan.
- Det är nåt som inte stämmer. - Minst sagt.
Jag menar, med tanke på hur långt vi har kommit-
-borde vi ha stött på kupolen.
Kupolen kanske inte kommer ner så här långt?
Förutom att allt vi vet om den är att den borde göra det.
- Är du säker på att du gick åt höger? - Vet du vad?
Jag är trött på att du kallar mig lögnare.
Vem fan vet vem du är?
Du dyker upp samma dag som kupolen.
Ingen vet var du kommer ifrån och du berättar inte.
Borde inte du berätta vad som pågår?
Du har vetat om ägget sen 1988.
När du, Melanie, Lyle och Pauline hittade det.
- Du vet mer än du säger. - Då är vi två.
Har du hittat cementfabrikskartorna?
Jag tog med allt hit.
Det är nästan lika illa som utanför.
Ärligt talat, Julia, är stormen mer mitt område.
Ja, all vetenskap är ditt område.
Jag är lärare i Chester's Mill, ingen ingenjör för Lockheed.
Jag är medveten om mina begränsningar.
Och jag vet vad du är kapabel till.
- Litar du inte på mig? - Jag förlät dig.
Det är inte samma sak.
Här är det.
Fast här står det inte att cementfabriken gick under skolan.
Inte ens i närheten.
Vem i helvete gick in i skolans källare och grävde en tunnel?
Och varför?
Det enda som spelar nån roll nu är att det inte finns nån annan väg dit.
Och ingen väg vi känner till att rädda Barbie och Sam.
Såvida vi inte spränger blockeringen.
Och om de träffas av bråte?
Eller också blir sprängda?
Junior sa att han skrek åt dem.
Vi kan säga åt dem att inte stå bredvid det vi ska spränga.
Har du en bättre idé?
Ben! Sätt dig ner.
Benny. Vad är det, vännen?
- Han kan inte andas. - Här, drick lite vatten.
Vattnet kommer inte att hjälpa honom. Han behöver sin inhalator.
Det är okej, vännen. Det ordnar sig.
En till.
Det blir inte bättre ute.
Snart kan ingen av oss andas.
Nån mer som röstar för att vi gör nåt?
Jag är på.
Det här handlar om Julia, va?
All misstänksamhet.
Om det får dig att må bättre, så hände inget.
Ja, du har rätt om en sak.
Jag gillar inte att du umgås med Julia. Jag tror att du är skum som fan.
Men just nu är vi båda fast på en klippa-
- så du kan väl hålla käften och låta mig fundera ut något.
Hur fan kan vi vara förbi kupolen?
Hur kunde jag gå åt vänster och du åt höger-
-och ändå hamna på samma ställe?
Det är som om nån ville att vi skulle hamna här.
Är det såhär den ska ta kål på mig, genom att göra mig galen?
Det enda den här jäkla kupolen har gjort är att tillföra smärta.
Jag trodde att jag var galen när jag såg Melanie vid sjön.
Jag tänkte: "Det kan inte vara samma flicka."
Men det är det.
Vad hände kvällen hon dog, Sam?
Det angår inte dig.
Du kan berätta för mig, eller så kan du berätta för mig i fängelse-
- när jag har dragit dig ut genom halsen.
Enda anledningen jag kan komma på till att du dödade henne...
- är att du dödade Melanie. - Säg inte åt mig vad jag gjorde.
- Jag älskade henne. - Berätta då vad du gjorde.
Vill du veta?
Kvällen då vi hittade meteoriten, kunde ingen av oss tro det.
Och sen hittade vi ägget inuti.
Melanie sa att alla var rädda för det utom hon.
Vi trodde att det var farligt. Jag ville bara låta det vara.
Men Melanie ansåg att det måste skyddas.
Att det levde, på nått sätt och var rädd.
Hur dog hon?
Ägget började skrika.
Pauline tog tag i hennes huvud och sa: "Det dödar mig."
Lyle flippade ur och sa: "Vi måste hjälpa Pauline."
Jag försökte ta ägget men Melanie vägrade släppa det.
Lyle gick efter henne.
Jag lät honom göra det.
Han knuffade henne.
Hon föll ner i kratern.
Hennes huvud slog i meteoriten.
Vi fick panik.
Pauline bad mig att hjälpa Lyle.
Det gjorde jag.
Jag lämnade mitt livs kärlek i ett hål. Som skräp.
Och nu är hon tillbaka.
Okej, vi lyfter på tre. Ett, två, tre.
VÄGEN AVSTÄNGD
Kom igen.
Barbie? Kan du höra mig?
Sam?
De kanske fortsatte.
NATRIUMBIKARBONAT.
- Hur många mordsätt vet du? - Det är hur jag gör, som räknas.
Kan du inte spränga oss innan vi räddar dem?
Jag försöker.
Varför är du gymnasielärare?
- Du undrar hur jag sabbade mitt liv? - Det var inte det jag menade.
Jag var på väg till Cornell innan jag kom hit.
Varför ändrades det?
Min pappa blev sjuk.
Jag var tvungen att ta hand om honom innan han dog.
Det kan inte vara så annorlunda jämfört med din historia.
Du är journalist, va?
Var Chester's Mill ditt drömjobb?
Nej, det var det inte.
Ingen av oss ville vara här.
Men det är vi. Det är inte ödet.
Vi gjorde val, och vi hamnade här.
Jag kanske kunde ha hjälpt fler-
- om jag inte hade hjälpt min pappa, men det blev inte så.
Så du och jag är fast här.
Varför jobbade du med Jim?
Jag trodde att han hade hjärtat på rätt ställe.
Jag hade fel.
Jag tror inte att jag har fel om dig. Var försiktig.
Dammet är borta.
Ja.
Vad gör vi nu?
- Det har gått flera timmar. - Ägget vet att vi är här.
Jag kan känna det.
Som att det väntar.
Ägget visar sig inte, trots att vi är här.
Vi måste kanske göra nåt tillsammans.
Som vad då?
Som när Angie levde och vi rörde vid den lilla kupolen.
Melanie var en av de ursprungliga fyra händerna.
Hon kanske fortfarande räknas.
- Så Angie är utbytbara? - Ingen ersätter din syster.
Men Norrie har rätt.
Jag hör inga andra idéer.
Det fungerar.
Varför är Melanie tillbaka?
För att plåga mig?
För att skapa mer smärta?
- Det är inte bara smärta här. - Jo, det är det.
Varje dag är en ny mardröm.
Kupolen är en långsam avrättning för alla här.
Du av alla människor borde veta det.
Ja, men jag lever med det.
Man letar efter det...
Det som gör det värt det.
Ta Julia.
Att vara med henne, det är...
Det är en chans för mig att vara bra.
Kupolen skrämmer mig också.
Men det är inte bara smärta.
Ibland ser jag Melanies ansikte i mörkret-
-med blodet som börjar rinna ut.
Om jag fick ändra en sak i mitt liv, vore det det.
Jag vet hur det känns.
Jaså?
Vem har du dödat?
Många människor.
Med tanke på hur det går-
- vet jag att det kommer att hända igen.
Det vill jag inte.
Men ibland ser man deras ansikten.
Och man undrar...
Om de kommer att vänta på en på andra sidan?
- Japp. - Ja.
Häromdagen hittade jag henne väntandes på mig på den här sidan.
Vad fan kan jag säga till henne?
Tja...
När vi kommer ut härifrån.
Kanske du kan ge det ett försök.
Jag vet att Melanie bara vill ha svar, mer än nåt annat.
Vad gäller det som hände mellan er två-
- för 25 år sen, det är mellan dig och henne.
Tack.
Tack för att du inte låter mig falla.
De där är inte från klipporna.
Var fick du rivmärkena, Sam?
Lägg den där, och den här passar bra här.
Jag kopplar ihop stubintråden.
Tack gode Gud för vägverket.
- Ber du? - Nej, men jag hoppas att det fungerar.
Barbie? Sam? Kan ni höra mig?
Flytta er långt härifrån.
Okej. Nu kör vi.
Tillbaka till ingången.
Okej.
Det är försvarssår från naglar.
- Du skojar, va? - Angie var en kämpe.
Hon fick en bit av den som försökte döda henne.
Huden under hennes naglar visade det.
- Barbie... - Du dödade henne, Sam.
Inte Lyle. Du.
Och allt du har gjort har varit för att lägga skulden på honom.
Han är en galning. Du såg vad han gjorde mot Rebecca.
Och han attackerade min brorson.
Du dödade en 19-årig flicka som din brorson älskade.
Jag var tvungen.
Allt som Pauline har i sin dagbok har besannats.
Det står här att om de fyra barnen dör raseras kupolen.
Det är en uppoffring jag måste göra för att rädda alla.
- Tänker du döda Junior? - Förr eller senare.
Jag ska avsluta det här, och äntligen bli fri.
Sen tar jag livet av mig.
Eller så kan du döda mig.
Jag kommer att tacka dig för det.
Du kommer aldrig att se mitt ansikte i mörkret. Jag svär.
Du ska inte ens få röra barnen.
Jag tar med dig in.
Och din rättvisa blir det Junior väljer att göra med dig, när han får veta.
Hon är inte så illa.
Så du tror på henne?
Ja.
Förlåt.
För vad?
För att jag inte stöttade dig, som du gjorde när min mamma dog.
Jag är ledsen att jag fick dig att känna att jag inte älskade dig.
Jag älskar dig också.
Okej, allt är låst.
Tror du att Lyle förföljer oss?
Jag vet inte. Jag är bara försiktig. Är ni redo?
Nu tar vi reda på det.
Rosa stjärnor.
Som vi såg tidigare.
Jag såg det i drömmen.
Jag har också sett det.
För många år sen.
I min hemstad.
Zenith.
Vad betyder det?
Det här är rätt sak att göra, va?
De är väl smarta, eller hur?
De fattar att de ska hålla sig undan blockeringen.
De kommer inte att bli skadade.
Är du redo?
Jag litar på dig.
Hallå, vad gör du?
Du låter mig inte slutföra det, så det är upp till dig nu.
Jag struntar i om du lever eller dör.
Men om du har nån känsla för rätt och fel-
- kommer du att se Junior i ögonen och berätta vad du gjorde.
Ta den. Du lär behöva den.
- Du är skyldig Junior sanningen. - Du ska få se, det är bara smärta.
När man ser tillräckligt många människor dö-
-när du ser Julia dö-
- kommer du att sätta kniven mot barnen.
Jag är så trött, Barbie.
Sam.
Sam!
Inga spår av Barbie eller Sam.
De måste vara här nånstans.
Julia.
Du gjorde något bra idag, Jim.
Det är en lättnad att hjälpa till.
Vi har alla gjort något att vara stolta över idag, visst?
Frågan är var Julia har varit hela dagen?
Jag hörde att Barbie hamnade i knipa på skolan.
Hon bestämde sig för att hjälpa honom i stället för att hjälpa oss.
Det menar du inte?
Jag antar att kärleken ibland segrar över att göra sitt jobb.
Barbie.
Gud. Är du okej?
Ja. Jag är okej.
Var är Sam?
Han är borta.