For tre uker siden landet en usynlig kuppel på Chester's Mill.
Den kuttet all kontakt med omverdenen.
Kuppelen har testet grensene våre,-
-satt oss opp mot hverandre...
Chester's Mill dømmer Dale Barbara til døden.
...tvunget oss til å konfrontere våre egne demoner.
Raseri.
Jeg må vite at du vil hjelpe meg å forhindre sånt som det der.
Sorg.
Hvem kunne gjøre noe sånt?
Jeg lover at vi skal knipe gjerningsmannen.
-Frykt. -Vi er fanget.
Jeg har hørt at vi vil gå tom for vann.
Han drepte Angie McAlister.
Skam.
Jeg trodde det ville fjerne kuppelen.
Jeg angrer så inderlig på det.
Men vi har også funnet kjærlighet.
Og vi har kjempet for å bevare byen vår.
Jeg trodde kuppelen ville beskytte oss.
Nei, vi må beskytte hverandre.
Nå har vi kanskje funnet en utvei.
Vi håper den vil føre oss hjem.
Men hva om den fører oss til en annen virkelighet?
Følg meg.
Vi skal dra hjem.
-Hva mener du: "Hjem"? -På tide å forlate dette stedet.
Vi kan ikke forlate Julia.
Julia fortalte meg at jeg måtte føre alle ut.
Så du skal bare etterlate henne her?
Hun vet at jeg vil hente henne.
Det er som hun sier.
Av og til må man ta et trossprang.
Inn i tomheten.
-Bedre enn å bli her. -Greit, la oss dra.
Hold dere samlet.
-Melanie! -Vi skal dra hjem.
Det er på tide å forlate dette stedet.
-Hvordan kom vi oss hit? -Hvor er vi?
Er alle sammen her?
Jeg aner ikke. Går det bra?
-Hvor er Melanie? -Jeg vet ikke.
Jeg så henne ikke.
Hørte du stemmen hennes?
Hva var det?
Vi er utenfor kuppelen.
Herregud. Den er borte.
Jeg kom...
...slik jeg lovet.
Jeg kom for å hente deg.
-Hunter, vi er under én km unna. -Jeg dekker dere, sjef.
Har en drone over stedet. Ingen aktivitet i området.
Greit, følg meg.
Husk at dette er en standard gisselredning.
Gislene er voktet av en liten gruppe opprørere.
Den døra er inngangen vår. Det er der de holder dem.
Det er ingen her.
Målet er et spøkelse.
Ti fiender beveger seg mot dere. De dukket bare plutselig opp.
Det går bra med deg. Hunter, hva ser du?
-Det er ingen oppå takene. -Si fra om det endrer seg.
Slipp det!
-Ned på kne! -Jeg overgir meg!
-Takk, sir, takk. -For hva da?
Det er seks kuler i dette magasinet.
Alle er blankskudd bortsett fra én.
Det var ikke én av dem. Hvor er gislene?
Jeg vet ikke.
Jeg spør bare to ganger til dersom du er heldig.
-Hvor er gislene? -Jeg bønnfaller deg.
-Siste sjanse! -Jeg skal fortelle deg det.
-Tekstilfabrikken. -Vakter?
Fem. Seks.
Så du liker å leke?
Hvorfor? Jeg ga deg svaret.
To enheter er på vei, sir.
Lik Steven Seagal i klassikeren fra 1990-
-er du vanskelig å drepe.
-Det er ikke fordi folk ikke har prøvd. -Glad du kom deg helskinnet tilbake.
Ta oss en drink senere?
Jeg er utmattet. En annen gang?
Jeg vet ikke hvordan jeg kan takke deg.
Jeg gjør bare jobben min.
Å ansette deg er kanskje min eneste gode avgjørelse-
-siden jeg ble operasjonssjef her.
Det er en vanskelig jobb å gjøre verden til et tryggere sted.
Min rolle er enkel.
Jeg må bare hindre skurkene i å gjøre jobben din vanskeligere.
Yrkesfare.
Jeg skal gå og vaske meg.
Vil du snakke om det?
Om hva da?
Det du måtte gjøre for å redde folka mine, var verdt det.
Du trenger ikke å skjule hvem du er. Jeg vil vite alt, det gode og det dårlige.
Er du sikker på det?
Av og til vet jeg ikke hvilken side som vil vinne.
Jeg vet det.
-Hvem er den fra? -Joe.
stiller du til minnedagen?
Igjen.
Burde du ikke svare ham?
Jeg syns vi burde sove.
Jeg kom slik jeg lovet.
Jeg kom for å hente deg.
Du mumlet navnet hennes igjen.
Beklager.
Ikke be om unnskyldning.
Det var en traumatisk opplevelse.
Du har drømt om dette i nesten et år.
Kanskje det ville være en god idé å dra tilbake til Chester's Mill.
Så du kan legge det bak deg.
Barbie! Hvor er du?
-Barbie kommer ikke tilbake. -Han vil det. Bare vent og se.
Du hørte den buldringen. Kanskje tunnelen ga etter.
-Kanskje alle... -Hold kjeft. Jeg vil ikke høre det.
Vi må komme oss til den andre siden og finne dem.
De kan ikke være langt unna. De var rett foran oss.
Hvis noe er galt, skal vi hjelpe dem.
Greit. Hvordan?
Vi kan finne en stige i skolen.
Hente noen lommelykter.
Hva er det?
Min far.
Jim er ikke vår prioritet nå.
Vi må hente forsyningene og komme oss tilbake hit kjapt.
Flott. Lysbluss?
-Sånn i tilfelle. -I tilfelle vi forliser utpå havet?
Kom igjen.
Sitter katta fast i et tre?
Du burde ha drept meg da du hadde sjansen, Junior.
-Jim, du må løslate oss. -Jaså? Hvorfor?
Har du ei frisørtime?
Røttene dine ser litt slitte ut.
Bare løslat oss. Hvis du planla å drepe oss...
-...ville du ha gjort det. -Drepe dere?
Hvem sa noe om å drepe dere?
Vi er de eneste som er igjen.
Jeg kommer kanskje til å trenge dere.
For å befolke stedet på nytt.
Hvorfor trengte dere stigen?
Jeg sa: Hvorfor trengte dere stigen?
Jeg har mye tid.
Det er som i den gamle episoden av Twilight Zone. Husker dere den?
Den med Rockys manager? Pingvinen, hva er det han heter?
Han er helt alene etter dommedag.
Og han vil bare lese.
Og så knuser han brillene sine.
Du snakker om en tragedie.
Vi trenger stigen så vi kan krysse ei kløft i tunnelene.
Det er der alle dro. Vi må finne dem. Finne Barbie.
Du tror fremdeles, du?
At kuppelen er her for å beskytte oss.
Hvis du tror det ennå, er du dummere-
-enn jeg trodde.
Kuppelen er her for å tilintetgjøre oss.
Den drepte dem alle.
De er alle døde.
Du tar feil. Han lever ennå.
Kutt repene hans.
Dere vil dø som resten av dem.
Byen er min nå. Det som er igjen av den.
Det er min siste veldedige gjerning.
Og hvis dere mirakuløst overlever,-
-bør dere holde dere langt unna.
Fordi hvis jeg ser dere igjen,-
-vil jeg ikke være så barmhjertig igjen.
Gå nå.
Nå er vi skuls.
Det går bra.
Velkommen til CHESTER'S MILL 1 976 INNBYGGERE
Jeg husker ikke at det var så perfekt.
Alt i orden?
-Det går bra. -Kan vi spise noe?
-Jeg er skrubbsulten. -Jeg vet om et sted.
Er det Barbie?
Det er fullt her. Vi burde finne et annet sted.
Det kommer til å være folk som vil hilse på deg overalt.
Du kan like godt innse det.
-Og jeg må på do. -Samme her.
Lita blære pluss lang biltur er lik...
Ikke fullfør den setningen.
Det er godt å se deg, kompis.
Godt å se deg.
Se på deg. Du har vokst.
Det har gått et år.
Jeg vet det.
Jeg var bekymret at du ikke ville komme.
Beklager at jeg droppet kontakten.
Jeg reiste over havet og så... Jeg burde ha opprettholdt kontakten.
Jeg er bare glad du kom.
Hvordan går det?
Jeg tenker støtt på Angie.
Spesielt nå med minnedagen, men...
De fleste mistet noen, ikke sant?
Du mistet to stykker. Julia og Melanie.
Hva med college? Har du...? Har du bestemt deg for noe?
Jeg venter på svar fra et par steder.
-Bra. -Den store Barbini.
Velkommen tilbake.
Klar til å dra?
Vi snakkes under minnestunden?
Ja, høres bra ut.
-Det var godt å se deg. -Ja, i like måte.
Slapp av, mann. Jeg mente ikke å skremme deg.
Hvorfor er du her ute?
Etter det som skjedde i kaféen,-
-tenkte jeg at jeg burde finne deg.
-Hva skjedde i kaféen? -Nei, skjerp deg.
Ikke fleip. Du så Melanie også.
-Melanie er død. -Er hun det?
I tunnelene sa hun: "Vi skal dra hjem."
Og så forsvant hun. Hvor ble det av henne?
Jeg er ikke i humør til å takle dette nå.
Du har ikke vært her.
Siden den dagen, siden kuppelen forsvant,-
-har ting vært annerledes.
Husker du astmaen min?
Jeg husker veldig lite om deg, Ben.
Jeg led av astma. Jeg trengte en inhalator.
Nå har jeg ikke astma lenger.
Onkelen min var en fyllik, men nå er han plutselig edru.
Og resten oppfører seg så rart.
Alle kommer så godt overens.
Alle sier at de vil legge det bak seg.
Du så henne. Jeg vet at du så henne.
Enn om jeg gjorde det? Hvorfor er det bare oss to?
Jeg vet ikke. Jeg har sluttet å ta medisinen min,-
-og jeg har ikke tenkt så klart på lenge.
-Skjerp deg. -Hva er det du forventer av meg?
Innrøm at du ser det samme som meg.
Hva er det du ser, Ben?
At dette ikke er virkelig.
Navnet mitt er Sam, og jeg er en alkoholiker.
Jeg har ikke drukket på et år nå.
Det har vært en velsignelse å ha denne gruppa sin støtte.
Jeg var ikke spesielt begeistret for grupper før jeg kom hit.
Men de tolv stegene har hjulpet meg.
Det ville aldri ha hendt om jeg ikke hadde endt opp her.
Merkelig å si det, men dette stedet har hjulpet meg.
En advokat...
...tok nylig kontakt med meg.
Han sa at de hadde rotet det til-
-med bevisene i saken min.
Hvis vi anker saken, er det mulig at det kan bli en ny rettssak.
Jeg kan bli løslatt.
Men jeg må bøte for det jeg har gjort.
Det er det steget jeg må fokusere på.
Å gjøre det godt igjen for dem jeg har gjort urett mot.
Og så...
...kan jeg kanskje legge det bak meg.
Er det ille at jeg går glipp av seremonien?
Det føles som om jeg burde være her. Og festen etter kampen i morgen...
Nors, det vil være mange fester.
Og hvis minnedagen blir tøff for deg,-
-hvis du vil snakke om noe, ring meg.
Jeg er her for deg.
Greit, lillesøster, er du klar for nåla di?
Du er én av oss nå.
Du fikk nåla di.
-Hvordan føles det? -Det føles fantastisk.
Jeg tror det er det du trenger.
Det er viktig å finne ei gruppe i college.
Å ta del i noe som er større enn deg.
For ikke å nevne at du ikke virker så sint lenger.
Joe har ikke svart.
Det blir godt for deg å se ham, som venner.
Har du begynt å tvile på avgjørelsen din?
Å slå opp med ham? Nei.
Jeg skulle bare ønske at han ikke oppførte seg så umodent.
Jeg skulle ønske han kunne se-
-at det ikke er så skummelt å legge det bak seg.
Det er derfor det er viktig å være der på minnedagen.
For å minnes din mor, selvsagt.
Men også for å vise Joe at man kan legge sorgen bak seg.
Du får snakke med ham.
Hvorfor overser du meg?
-Hvorfor er du på rommet mitt? -Mora di slapp meg inn.
Du har ikke stilt opp til terapien din.
Hva så? Hvorfor trenger jeg terapi?
Jeg får bare A-er. Jeg jobber hardt.
Jeg vet det, og det får meg til å lure på-
-hvorfor du vil kaste det bort.
Et opptaksbrev til Caltech.
De er landets beste ingeniørskole.
Hvorfor har du ikke svart ennå?
Jeg skal gjøre det. Jeg bare...
Jeg har ikke kommet så langt enda.
Fortell meg sannheten. Revurderer du planen vår?
Nei, jeg bare...
Jeg har lurt på om det passer å forlate Chester's Mill akkurat nå.
-Foreldrene mine sliter ennå... -Foreldrene dine trenger deg ikke.
Uansett hva du gjør,-
-kan du ikke holde henne i live ved å bli værende i Chester's Mill.
Det er din avgjørelse, men jeg tror det er viktig-
-at du taler om Angie under minnestunden.
Alle følelsene som du har undertrykt-
-siden hun ble myrdet.
Sorgen, skyldfølelsen.
Det kan hjelpe deg å avslutte det kapittelet-
-og fortsette fremover med livet ditt.
Søsteren din ville ha ønsket at du skulle leve livet ditt fullt ut.
Bare tenk over saken.
Vi sees på minnestunden.
-Langt ned. -Langt er ikke beskrivende nok.
Jeg skal gå først.
Den er Big Jims, sånn i tilfelle.
I tilfelle jeg utfordres til en knivduell?
-Den bet meg. -Fortsett fremover.
Har du snakket med ham?
Hvordan går det, Sam?
Det går bra.
Så bra som man kan forvente.
-Tar det én dag av gangen. -Det er godt å høre.
Jeg har ikke snakket med Joe, og jeg vet at det skuffer deg.
Kuppelens forsvinning, rettssaken din,-
-alle følelsene som Joe har holdt inne,-
-det er helt forståelig at han uttrykker dem nå.
Prøv å være tålmodig.
Hva tenker du nå?
-Jeg har lyst på en drink. -Godt at det ikke er en bar her.
Tror du at det ikke finnes alkohol her?
Valgmulighetene ville overraske deg.
Du trenger ikke en drink, Sam.
Du må tilgi deg selv.
Jeg vet ikke om jeg kan gjøre det.
-Ikke hvis Joe ikke kan tilgi meg. -Enn om han ikke gjør det?
Du gjorde noe fælt, Sam.
Men det trenger ikke å karakterisere deg.
Advokaten som jeg sendte til deg-
-fortalte meg at du nekter å anke saken din. Hvorfor?
-Jeg fortjener å være her. -Du var en ambulansearbeider?
Ingen velger den typen jobb-
-uten å ha et dypt ønske om å hjelpe-
-og helbrede folk.
Hvis du anket og ble løslatt,-
-tenk på alle livene du kan påvirke.
Minnestunden er i dag.
Hadde du snakket med advokaten, kunne han ha ordnet en kort perm.
Ingen vil ha meg der.
Kanskje du kan skrive noe som jeg kan lese senere.
Da ville du få ta del i minnedagen.
Det kan hjelpe deg å bøte.
-Jeg må snakke med Joe. -Og det skal du få gjøre.
Men Joe må være klar til å lytte,-
-og jeg tror ikke at han er det ennå.
Vi kan begynne når du er klar.
Er du glad vi kom?
Ja.
-Det var en god idé. -Unnskyld.
-Er du Dale Barbara? -Ja, frue.
FEMA sendte meg hit etter at kuppelen forsvant.
-Hvorfor? -Jeg er en traumespesialist.
Jeg hjelper samfunn med å overkomme stressende hendelser.
Jeg forsøkte å få tak i deg etter at jeg ankom byen,-
-men du hadde allerede reist.
Det var ingen grunn til å bli værende.
Hvis du trenger å snakke med noen, er jeg tilgjengelig.
Eva. Jeg er sammen med ham.
Jeg opplevde de stressende hendelsene.
Betyr det at du vil hjelpe meg også?
Når som helst.
Jeg glemte nesten.
Vil du si noen ord i dag-
-om Julia Shumway?
Jeg liker ikke å holde taler.
Tror du meg ikke? Har bevis på mobilen.
Kommer til minnestunden.
Skulle ønske at du ikke gjorde det.
Jeg har forsøkt å få tak i deg.
Ville ikke du bare komme deg vekk?
Det betyr ikke at jeg ikke bryr meg om deg.
De ba meg snakke om Angie.
-Skal du det? -Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Bortsett fra at hun var ei god søster.
Hun kunne være tøff...
...men hun passet på meg.
Jeg skulle bare ønske at jeg hadde passet på henne.
-Hopp, Junior! -Jeg kan ikke.
Jo, det kan du. Slutt å være en reddhare.
Vær en mann!
Vær en mann.
Jeg vil klatre ned, far.
Hopper du ikke, får du ikke komme hjem.
Hvor skal du, far?
Kom tilbake. Ikke etterlat meg her.
Det er ikke noe bra på tv likevel.
Her borte, jævler.
For et år siden ble folka i denne byen fridd fra kuppelen.
Men mange av dere mistet også noen.
Venner, familie.
Etter en felles tragedie er det ingenting som trøster mer-
-enn et fellesskap.
De livene vil aldri bli glemt.
Og minnet om dem vil bli bevart-
-av en evig ild ved dette monumentet.
En minnedag handler om å legge fortida bak seg, sammen.
Jeg vil gjerne lese et kort epitaf-
-fra en som ikke kunne stille i dag.
"Jevn ut en vei i ødemarka.
Dere skal ikke minnes de første ting,-
-ikke tenke på det som hendte før.
Går du gjennom ild, skal du ikke svi deg,-
-og flammen skal ikke brenne deg."
Er det noen som vil snakke først?
Jeg hadde ikke tenkt å si noe i dag.
Men mange av dere kjente min søster, Angie McAlister.
Noen av dere kjente henne som ei servitrise i Sweetbriar.
Noen av dere kjente henne som en frivillig i klinikken.
Jeg...
Jeg bare kjente henne.
Hun var så full av liv.
Det er vanskelig å godta at hun er død.
Å ta farvel.
Å miste en som du elsker så høyt.
Det er vanskelig å legge det bak seg.
Jeg prøver.
Joe var...
...en av de første jeg møtte da jeg kom til Chester's Mill.
Han kjente meg ikke. Ingen av dere gjorde det.
Han ga meg en følelse av tilhørighet.
Jeg hadde ikke følt det på lenge.
Folka i Chester's Mill åpnet sine hjerter.
Og det lot meg åpne mitt.
Spesielt for ei kvinne som hette Julia Shumway.
Hva kan jeg si om Julia?
Hun var ei utrolig tapper kvinne.
Hun var alltid nysgjerrig.
Hun var kanskje det staeste individet-
-som noensinne har levd.
Hun var lojal. Hun støttet deg bestandig.
Hun heiet alltid på den svakeste.
Hun kunne ikke noe for det. Hun mistet aldri sin tro-
-på menneskers godhet.
Som Christine sa, selv om Julia-
-og mange av deres egne kjære er døde,-
-vil de aldri bli glemt.
Det er viktig å lære at vi både kan minnes dem-
-og legge dem bak oss samtidig.
Ben! Hjelp ham!
Jeg ringer 911.
Går det bra med ham?
-Er det en lege her? -Ring en ambulanse.
Hvor er inhalatoren hans?
Han kveles av noe. Ben, kom igjen.
-Pust, pust, pust. -Det er på tide å forlate dette stedet.
Kom igjen, Ben.
Beklager.
Herregud.
Joe? Herregud.
Sam.
Norrie.