För tre veckor sen kraschade en osynlig kupol ner över Chesters Mill-
-och skar av oss från resten av världen.
Kupolen har testat våra gränser-
-tvingat oss att möta våra personliga demoner:
Raseri-
-sorg-
-rädsla.
För att överleva-
-måste vi kämpa mot vår farligaste motståndare:
Den inre fienden.
Ju snarare du blir hans vän-
-desto snarare blir han vad jag behöver.
Vår beskyddare.
Du och jag är en del av nåt större. Du är en av oss.
Jag är ledsen. Men jag blir aldrig den du vill.
Vad hände?
-Vad kan jag göra? -Ta mig till grottorna.
Slog den stjärnan precis ner?
Herregud.
Det ser ut som en meteor!
Det finns ett sätt att bekämpa gemenskapen.
-Hur då? -Känslor.
Vill ni verkligen göra det här?
Behöver du ens fråga?
Då börjar motståndet här.
När hon kommer ut, får du svara för vad du gjorde.
Det är bara vi kvar.
Vi har i varje fall mat.
Om det är vad du kallar det här.
Så ni är min armé?
En krympling, två kåta tonåringar och en uppnosig journalist?
Vi är det bästa du har.
Just det. Verkar kört.
Sam dödade Christine, stan får klara sig själv.
Vi behöver en plan.
Vi måste lära oss att använda känsla.
Det är det enda sättet att bekämpa det som infekterat oss.
Jag tar hellre en kula än en gruppkram. Vi har vapen, de borde användas.
-Du inser att de är fler än oss? -Och de har också vapen.
Varför vill du skjuta alla, när de kan räddas?
Jag vet inte om nån som kom ut ur kokongerna-
-är värda att rädda.
Och det inkluderar er tre.
Jag åker in till stan för att se hur de klarar sig utan Christine.
Okej, vi följer med dig.
Nån måste beskydda dig.
Hunter, försök att knäcka koden till Christines register.
Det hon sa kan ge oss ett övertag.
Nej, stannar han, stannar jag.
Jag låter ingen kokongmänniska stanna ensam med hela vårt förråd.
Okej. Ställ in på kanal tre.
Vi håller er uppdaterade om vad vi hittar.
Tror du verkligen att det här är det bästa vi kan göra?
Om det finns hopp för dem vi bryr oss om, måste vi försöka.
Sluta inte.
Sam.
Du har sjunkit lågt.
Du förtjänade det. Jag skulle göra om det.
Jag kan döda honom.
Bara ett ryck, så är han inte längre ett problem.
Nej, jag har andra planer för honom.
Döda mig bara. Jag hjälper er inte.
Oroa dig inte.
Jag kan få dig att ändra dig.
Han är utslagen ett tag.
Vi måste hitta en avskild plats där vi inte blir störda.
Skyddsrummet är perfekt.
-Vad är det? -Jag har inte läkt helt.
Jag använde vårt energiförråd och oxytocin-
-till att kunna fungera igen.
Jag vet inte om det var värt det.
Gemenskapen gick illa medan du var borta.
Du gjorde det rätta valet.
De behöver dig.
Känns det annorlunda?
Jag känner mig lättare.
Såg du det?
-Dale, vad händer? -Jag har ingen aning.
Joe.
Se på himlen. Den kommer tillbaka.
Julia, stanna.
Det är som en TV-skärm som byter kanaler.
Från verklighet till nåt annat.
Aldrig i livet.
Hur kan hon vara vid liv?
Hon måste ha gått in i en kokong efter knivdådet.
När Barbie kom ut hade alla hans sår läkt.
Det har varit mycket förvirring det senaste dygnet-
-men förstörelsen utanför kupolen var inte verklig.
Det var en illusion.
Jag projicerade det som ett prov som skulle föra oss alla samman.
För att stärka oss inför det som väntar.
Om vi kunde visa dem hur många gånger hon har ljugit.
Logik kommer inte att fungera.
De går på allt som hon säger.
Det finns ametister i tunnlarna som måste tas upp till ytan.
Vi måste gräva upp dem.
-Även Barbie går på det. -Och min mamma.
Ta fram alla spadar ni kan hitta i stadshuset och möt mig här.
Christine har nån slags ritning på sitt kontor.
Jag vet inte vad det är till för-
-men ametisterna är en del av det.
Joe och jag kan försöka hitta ritningen.
Okej. Gå nu medan Christine är här.
Ta min bil. När ni har dem, åk till Fågelön.
Vi får se om vi kan tyda dem.
Det kan vara nyckeln till hennes plan.
Ge mig din walkie.
-Mina batterier är nästan slut. -Vad ska du göra?
Jag ska se hur deras gruvarbete går.
Försöka få lite information.
Okej.
Vad hände?
Situationen är mer komplicerad än jag avslöjade.
Igår knivhögg Sam mig.
Jag överlevde för att James hittade mig och tog mig till tunnlarna.
Vill du jag ska få tag på Sam?
Han sitter redan i förvar.
Ni måste gå i spetsen för gruvarbetet.
Så varför behöver vi ametisterna?
De ger energi till kupolen, som batterier.
Ägget såg till att de var laddade. Men när det förstördes-
-började ametisterna att förlora sin energi.
Och jag använde mycket energi till att läka mig själv-
-och att skapa den illusion som förde oss samman.
Om vi får upp ametisterna-
-hoppas jag vi kan ladda om dem.
Och om det inte går?
Då förkalkas kupolen.
Alla inuti blir kvävda.
Okej. Då får vi väl sätta igång.
Eva, du måste ordna ett lunchställe-
-så att alla kan få mat utan att arbetet avstannar.
Vänta.
Om du ska vara för dig själv måste du ha ett vapen.
Vi har kanske Sam men-
-vem vet vilka andra hot som finns därute?
Det är ingen dålig idé.
Jag hämtar ett vapen från stadshuset.
Ni verkar ha det bra ihop. Har ni legat med varandra?
Ja.
Hans transformering är inte klar.
Du gör helt rätt. Det är bara en tidsfråga.
Se dig omkring. Undergången är inställd.
Det är inte första gången som kupolen ljuger för oss.
Det är klart ute. Vi kanske kan få in en signal.
Här är ett meddelande. Skickat igår kväll.
"Bekräftas med accesskod."
Knappa in din accesskod.
Du jobbade för Aktaion.
Hunter May. Hur är det i kupolen?
Känner jag dig?
Lily Walters. Ditt försvinnande befordrade mig.
Vad hände igår kväll?
Hela kupolen blev svart, tills alldeles nyss.
Våra satelliter kunde inte se nåt.
Så inga meteorer landade? Allt är okej?
Sluta med ert småprat.
Jag vill tala med din chef.
Jag styr all kommunikation in och ut från kupolen-
-så du får tala med mig tillsvidare.
Tror du inte att jag vet vem du är?
James Rennie Senior-
-även kallad Big Jim.
Sist satt du i förvaring hos dr Marston-
-och nu är du fri och jag får inte tag på honom.
Har du varit stygg igen, Jimmy?
Jag är en av de få goda kvar.
De som är här är infekterade av nåt som kom ut från ägget.
De dödade ditt team.
Marston lever fortfarande.
De fångade honom.
Jag tänker försöka få honom tillbaka.
Men vi behöver nåt från dig först.
Vadå?
Förnödenheter.
Vänta.
Dödade du inte dr Marston?
Det vet hon inte om. Satelliter kan inte se nåt inomhus.
Okej, jag kan inte lova något, men vad behöver ni?
Vi lyckades få tag i en del vapen-
-men det räcker inte.
Så jag behöver något explosivt.
Vi delar upp oss i två grupper.
Ni ska hacka ut ametisterna från väggen i grottan.
Hämta era verktyg.
Och ni ska hjälpa oss bygga-
-en hävanordning ovanför hålet i marken-
-så att vi kan få upp ametisterna.
Fattar ni? Kom igen.
-Det låter bra. -Vi sätter igång.
Vad i hela...?
Barbie?
Barbie.
Jag trodde du hade fattat det...
Du får inte komma hit.
Säg inget, lyssna bara.
Jag vet att du är arg på mig-
-men du måste tänka på en sak.
När du var i kokongerna, varför dödade det mig-
-och gjorde så att du blev kär i Eva?
Svartsjuka passar dig inte, Julia.
Lyssna på mig.
Allt det där drog dig iväg från mig.
Har du funderat på varför?
Jag antar att du har en teori.
Du blir manipulerad att bli en del av gemenskapen.
Mannen som jag älskar hade genomskådat det.
Vänd dig inte ifrån oss, och det vi har.
Det är i det förflutna.
Det borde betyda något.
Vad jag har nu, med Eva...
Jag slipper spänning-
-och all drama.
Vi bara finns.
Men älskar du henne?
Hej.
Vad gör du här ute?
Tja...
Tyckte jag såg ett rådjur.
Synd att du inte sköt det.
Det hade kunnat bli lunch.
Kom nu.
Junior, hjälp mig upp.
Du ska ingenstans förrän Christine säger till.
Du är inte dig själv, junior.
Du blev infekterad.
Men vi kan kämpa emot. Vi är familj.
Min familj är problemet.
Tokig mor, narcissistisk far, berusad farbror...
Jag är en del av gemenskapen nu. För första gången har jag en familj.
Håll i honom.
Vad gör ni med mig?
Tack, James. Nu går det bra.
Barbie behöver fler starka män vid kratern.
Det är för ditt eget bästa, Sam.
Duktig pojke.
Så du är inte som de andra från kokongen?
-Jag var ett tag, tills... -Tills vadå?
Du föll ner från taket, och bestämde dig för att känna nåt?
En trasig ryggrad kan säkert påminna om-
-det mest traumatiska man varit med om.
Kort version:
Min mor dog framför mig, långsamt och smärtsamt.
Min smärta påminde om det.
Jag kom ihåg vem jag är.
Var skeptisk om du vill.
Men jag vet att hon tog mig tillbaka.
Hej, grabbar.
Du tog tid på dig.
Min chef behövde övertygas-
-men han gick med på att befria dr Marston.
Förnödenheter är på väg.
Kul att göra affärer med dig.
Julia, jag är på väg in till stan.
Har du hittat nåt?
Ja. Världen finns kvar där ute.
Jag har förstått det.
-Vet du vad som hände? -Det var Christine.
Så snart himlen blev blå igen-
-kom hon ut ur tunnlarna levande.
Nu har hon fått alla i stan att gräva efter ametister.
Joe och Norrie försöker förstå varför.
Vem bryr sig?
Möt mig vid skolan.
Jag vet vad vi ska göra.
Om nåt händer min hund-
-bryter jag dina armar och slänger dig i sjön.
Vi har inte mycket bensin kvar.
Om vi laddar batteriet klarar vi oss ett tag.
Håll ögonen öppna.
Christine har skickat hit sitt folk.
Kom igen, vi fixar det här.
Vi smyger in, tar ritningarna och går ut.
-Skrivbordet. -Okej.
Okej.
Joe. Kom hit.
Jag tror jag har hittat nåt.
Det måste vara det.
Det är som Stonehenge, fast snirkligt.
Vi drar.
Julia, vi har ritningen.
Uppfattat.
Titta! Det är min mamma.
Vad gör du?
Julia behöver det här.
Om vi kan tala med min mamma, kan vi få med henne.
Vi vill ha henne på vår sida.
Vad är det?
Verkar som Aktaion kan vara till nytta.
När kupolen klarnade fick Hunter kontakt med dem-
-och jag såg till att de skickade det här genom sjön.
Vad ville de ha för alla sprängämnen?
De vill att vi befriar dr Marston från hans kidnappare.
Och ifall någon frågar...
...var det inte jag som dödade honom.
Vi har vad vi behöver-
-för att ta hand om Christines jobb med gruvan.
Ska vi använda allt på en gång-
-eller ska vi spara en del?
Det finns inget bra i tunnlarna.
Vi använder allt på en gång.
Vi låter inte Christine återuppstå igen.
Och om planen fungerar-
-så kommer några att dö.
Det här är krig.
Upp, upp, upp...
-Så det är du och Eva? -Kom igen, Junior. Jag är gentleman.
-Står det på min panna? -Jag vill inte snoka.
Men ni är som menade för varandra.
Det är väl vad det handlar om?
Jepp, det stämmer.
Eleanor, var har ni två varit?
Minns du min första dag i andra klass?
Jag målade röda prickar på mig och låtsades ha vattkoppor?
-Eleanor, kom med mig. -Nej, lyssna på mig.
Ni visste båda att jag ljög-
-men ni tog hand om mig för ni förstod att jag var rädd-
-och att jag behövde mina mammor.
Och nu behöver jag dig igen.
Jag vet att du har känslor. Det vet jag.
Visa mig.
Du slösar tid. Gemenskapen behöver oss.
Norrie, det funkar inte.
Nej.
Ändring av planer.
Det var ditt fel att mamma dog.
Om du inte hade tvingat mig att gå i den där skolan-
-så hade vi inte varit här nu.
Jag tyckte alltid att hon var min riktiga mamma.
Det var hon som födde mig, vi hade starkare band.
Vi sa inget till dig, men vi brukade tala om det.
Norrie.
När jag skulle sova över hos Michelle Caldwell-
-åkte vi egentligen till ett rave i Long Beach.
Vi liftade.
Norrie, det funkar inte.
Jag tog droger.
Mamma! Joe och jag har sex.
Säg nåt, mamma!
Säg något.
Ta dem till tunnlarna och se till att de jobbar.
Hallå.
Släpp mig! Mamma! Snälla!
Släpp mig!
Mamma! Mamma!
Snälla, sluta.
Ni har redan tagit för mycket av mitt blod.
Det är dags att ge nåt tillbaka.
Får jag en transfusion?
Får jag fel blodtyp, så dör jag.
Jag är typ O.
En universell blodgivare.
Är det ditt blod?
Det är en gåva.
Du får vad du behöver för att återvända till oss.
Jag går aldrig med i gemenskapen.
Det finns redan inom dig.
Det här bara förstärker det.
Du mår mycket bättre om du inte kämpar emot.
Jag kommer att få stenlunga.
Håll ögonen öppna, Norrie.
Vi hittar en väg ut.
Okej, lyssna.
Eva har ordnat mat.
När ni har ätit fortsätter vi bryta ametister.
Inte ni två.
Hur blir det med lunch?
Ni kan missa en måltid.
De här ametisterna behövs för vår överlevnad.
Sväng den hitåt.
Släpp den.
Det går bra.
De har fått ut en ur tunnlarna.
Nu får ni ta en paus och äta lunch.
Och kom tillbaka senare.
Det verkar som de ska äta nåt.
Det här är vår chans.
Ni får stanna kvar här-
-och hålla ett öga på tunnlarna, se till att ingen går dit.
Bara tre vakter.
Det fixar vi.
Jag kan locka bort dem.
Kan du placera ut sprängämnena och ta dig ut i tid?
Inga problem.
Nu finns det ingen återvändo.
Gör vi det här, kommer de att hämnas.
Jag är redo.
Barbie kanske leder dem.
Jag dör inte för att du inte kan skjuta din pojkvän.
Så blir det kanske inte.
Om det blir så, får du inte tveka. Det gör inte jag.
Jag fattar, Jim.
När jag är klar, träffas vi vid hamnen.
Lycka till.
Snälla, inte mer.
Vi kan stoppa transfusionen, men säg mig...
Har ditt mänskliga liv något värde?
Jag hjälper folk.
Vem har du hjälpt?
Har du räddat någon?
Din syster Pauline? Angie McAllister?
Och stackars Abby DeWitt.
Var är hon nu?
Du försökte döda mig, Sam.
Och jag ville bara hjälpa dig.
Allt som hände dig under din tid på Jorden-
-var att du misslyckades.
Sluta kämpa emot.
Då kommer din skam att försvinna.
Du är välkommen.
Du skulle ha ett värde.
Du måste lämna din smärta.
Jag förlåter dig.
Det är ditt val, Sam.
Hoppas du gör det rätta.
Titta där borta.
Kolla upp det där.
EXPLOSIVT
Då var en klar.
Här får du.
Varsågod.
Vad är det? Brinner det?
Vakten!
Ingen puls.
Var är de andra två vakterna?
Röken var en avledning.
Jag såg Julia i skogen imorse.
Hon planerade något hela tiden.
Ametisterna. Vi har bara en.
Okej.
Stanna här uppe.
Se till att ingen följer efter mig.
Vad gör du här?
Dödade du den där vakten?
Det är ditt minsta problem.
Jag har riggat tunnlarna med sprängämnen-
-som förstör allt häromkring.
Vi måste härifrån, kom nu.
Om du inte säger var bomberna är, så dör du nu.
Lyssna.
För inte så länge sen, ville du ha en ursäkt.
Och den fick du aldrig.
Jag svek dig, min son.
Kalla mig inte det.
Jag är inte längre din son.
Du vet, jag...
Jag sa det till min far när jag var i din ålder.
Jag ville inte bli som han-
-men jag fortsatte likadant ändå.
Och det råkade du ut för.
Jag lät dig inte bli din egen.
Jag är så ledsen, James.
Men jag är min egen nu.
Jag gick vidare när jag brände ner huset.
Så när du slutat grina, visa mig var bomberna är.
Okej.
Följ efter mig.
Joe och Norrie får hjälpa dig att packa saker från huset.
-Vi måste härifrån. -Joe och Norrie är inte tillbaka.
Jag har inte hört av dem på ett tag.
Okej, jag letar efter dem. Gör vad du kan så länge.
Du borde inte vara här.
Så nu är det dags?
Ska vi skjuta ner varandra på öppen gata?
Jag tror inte du är så bra.
Men du förlorar i vilket fall.
Jaså? Varför då?
Du kommer för sent.
Dale och jag är tillsammans.
Dödar du mig kommer mannen du älskar aldrig att förlåta dig.
Vad vet du om kärlek?
Kan du ens känna sånt?
Kärlek är ett mänskligt påfund.
Det betyder inget för gemenskapen.
Jag är verkligen ledsen.
Folk som du och Jim Rennie, ni kommer inte med.
Dale och jag är framtiden.
Det du har är byggt på en lögn.
Det Barbie och jag har är verkligt.
Jag behöver inte döda dig.
Ut allihop! Det finns en bomb i tunneln!
Ut med er! Spring!
Hörde du det där?
Ut allihop! Kom igen!
Ut med er!
Det finns en bomb i tunneln! Ut!
När Barbie är fri, kommer han att välja mig.
Det är därför jag kämpar för honom.
Därför kommer jag att vinna.
Kom nu! Vi sticker!
Norrie! Stanna!
Norrie?
-Norrie, var är du? -Här borta.
Du räddade mig från smällen.
Du är min dotter.
Mamma.
Du är tillbaka.
Hjälp mig. Lyft bort de där.
Vad hände?
Jag kan inte rubba dem.
Jag borde be om ursäkt.
Allt som jag sa.
Jag menade det inte.
Jag försökte få dig att reagera.
Jag ljög!
Norrie, vi måste skynda oss. Tunneln kommer att rasa.
Du måste ta dig härifrån.
Nej, mamma. Jag lämnar dig inte.
Det finns ingen tid. Du måste gå.
Jag sa nej.
Duktig flicka.
Vilken kämpe.
Ta hand om henne, Joe.
-Ta hand om henne. -Jag lovar.
Jag älskar dig så mycket, mamma.
Jag älskar dig också, min flicka.
Spring Joe!
Spring!
Nu! Vi måste ut nu!
Kom igen.
Ta det lugnt, Annie Oakley.
Vad hände? Blöder du?
Nej, det var nån annan.
Jag vill gärna hänga kvar och se hur alla gråter över-
-att den fina tunneln sprängdes-
-men vi måste tillbaka till Fågelön.
Inte än. Joe och Norrie är inte här.
Barbie.
Är du okej?
Det fanns bomber.
Massor av bomber.
Big Jim gjorde det här.
Såklart han gjorde.
Hjälp! Någon!
-Vem är det? -Här nere!
Finns det nån annan där nere?
Min mamma.
Norrie, det är inte säkert. Kom!
Du kan inte kalla dig den nya Hunter.
Den gamla Hunter är fortfarande här.
Jag hittade inte på namnet.
De sa åt mig att jobba här-
-och folk började kalla mig det.
Har de bytt ut min PC?
Nej. Och förresten...
Det var väldigt lätt att hitta alla gömda filer.
Där fanns störande mycket hentai.
Nej då. Det var för att gömma mina riktiga hemliga filer.
Visst.
Nej, filen som heter "Tentakler" har min-
-lösenordsknäckande algoritm inuti.
Kan du skicka den till mig?
Jag har försökt skriva om den från minnet.
Du gömmer dina hemligheter i porr. Jag är nästan imponerad.
Jag skickar algoritmen nu.
Vad händer?
De är här.
Du måste ta vara på några filer åt mig.
-Jag måste radera hårddisken. -Vilka menar du?
-Jag måste gå. Lycka till, Hunter May. -Vänta, Lily.
Joe! Jag orkar inte längre.
Norrie.
När jag kom hit-
-hade jag två mammor som älskade mig.
Och nu har jag ingen.
Du har mig, Norrie.
Och jag älskar dig.
Det är ju toppen.
Vadå?
-Norrie, vi måste gå. -Vart då? Vi är inuti en kupol.
Nu!
-Hoppa in! -Kom nu!
Jag lämnade bilen i Sams stuga. Han syns inte till.
Vi borde fortsätta leta. Han kan vara med oss.
Det finns inga allierade kvar i Chesters Mill.
De kan vara infekterade, men de är inte förlorade.
-Jag ger inte upp Barbie. -Det borde du.
Jag försökte tala med Junior. Det hjälpte inte.
Känslor funkar inte.
Det gör de visst.
Jag fick min mamma att reagera.
För ett ögonblick var hon sig själv igen.
Varför bara ett ögonblick?
För nu är hon död.
Hon fastnade.
Vi tvingades lämna henne.
Vi hann precis ut innan tunnlarna kollapsade.
Min mamma offrade sig så att hennes barn fick leva.
Det är väldigt mänskligt.
Var det ni som riggade bomberna?
Ni visste inte vad som fanns där. Hur tänkte ni?
Man kan inte ångra sig i krig, Red.
Här är ritningarna.
Ametisterna var livsviktiga.
Vi hittar ett sätt att fortsätta.
Har Sam återvänt till oss?
Det beror på hur mycket han vill kämpa.
Men om du lyckas hitta rätt lögn-
-så tror de på vad de vill.
Med den här staden var det bilden av världens ände.
Med Sam behövdes det bara lite av hans eget blod...
Ser du? Inte en skråma.
...och min förlåtelse.
Det är den enda kvar.
Hur hände det?
-Skyll på Big Jim. -Och Julia.
Tur att jag hade ett vapen, annars hade hon dödat mig.
-Försökte hon skada dig? -Hon var på flykt från kratern.
Hon sköt mot mig.
Jag sköt ett skott i luften, och sen sprang jag.
Jag klarade mig precis.
Hon är besatt av dig, Dale.
Hon ger sig inte.
Det här är mitt fel.
Jag träffade Julia i morse.
Hon sa att hon bara ville prata, och jag trodde henne.
Hon hade låtit mig dö i de där grottorna.
Jag kunde ha stoppat henne, och gjorde det inte.
Det här motståndet har hotat vår överlevnad.
Vi kan inte leva tillsammans i fred längre.
Vi måste slå tillbaka.
Vi måste döda dem alla.