El Paso i Texas. Et stort bifald til Gabriel Iglesias.
Hvordan går det, El Paso?
Mange tak, alle sammen. Du godeste.
Jeg får gåsehud, se.
Mange tak.
Jeg har også savnet jer.
Sæt dig ned, mand.
Nogen så mig løbe.
Jeg ved godt, at jeg er...
Gode gud. I tænker nok: Hvorfor kommer du først tilbage til El Paso nu?
Jeg har ingen undskyldning, men nu er jeg her.
Jeg har en del historie her. Jeg er kommet her siden juli 1997.
Jeg optrådte i den vestlige del af byen, på Bart Reeds Comic Strip.
Jeg var her på min 21 års fødselsdag, og det glemmer jeg aldrig.
Det glemmer jeg aldrig.
Og det var sidste gang, jeg drak i El Paso.
I gør noget ved tingene. Jeg havde fødselsdag og var i klubben.
Alle sagde: Det er din fødselsdag. Det sagde jeg også selv.
Vil du drikke? Selvfølgelig, sagde jeg.
Jeg drak, og drak, og drak mere. Personalet ville også feste.
Jeg sagde: Jeg vil feste.
Vil du danse, spurgte de. Selvfølgelig.
Jeg besvimede og vågnede på et sted, der hedder OP Club.
I klapper og griner, fordi I er klar over det.
Jeg vidste ikke, at det var en alternativ natklub.
Jeg er fra LA og troede, at OP betødórale pues.
Det er en dum måde at blive ædru på. Jeg stod og dansede i klubben.
Der stod en lille mand bag mig som sagde: Picachu.
Jeg vil danse boogie med dig.
Det var meget underligt, at mænd tjekkede mig ud.
Det ved jeg, fordi de så på mig, som jeg ser på tacos.
Så tænkte jeg over det: Gode gud, jeg har ophidset en mand.
Helt sikkert.
Jeg ringede til min veninde og sagde: Pas på, for jeg har flere muligheder.
Jeg husker, at jeg for et par år siden optrådte på Comic Strip.
Mit idol, Paul Rodriguez, var i byen for at lave et velgørenhedsshow.
Han ringede til Comic Strip og sagde: Jeg har en forestilling nede ad gaden.
Jeg vil gerne drikke tequila og spise tacos med dig. Gerne, sagde jeg.
Han kom kørende og sagde, at jeg skulle sætte mig ind.
Hvor skal vi hen? Til Juarez, sagde han.
Vi kan da spise tacos her, sagde jeg. Det har jeg ikke råd til!
Vi kører over på den anden side.
Vi spiste tacos, og da vi kørte over grænsen...
Det var et par måneder efter, at jeg havde lavet reklamer for vand.
De droppede dem hurtigt, fordi jeg var for tyk til at sælge vand. Pyt.
Ved grænsen var tolderne i gang med at undersøge bilerne.
Vi kørte i en blå van, og min ven Jim sad ved rattet.
Tolderen åbner døren, og han ser og siger:
Gode gud, det er dig. Du er smaddersjov.
Jeg siger: Hvad synes du om ham? Paul siger: Davs.
Manden var helt ude af den. De ville fotograferes med os.
Vi steg ud og lod, som om vi var blevet anholdt.
Folk kørte forbi og råbte: Lad Paul Rodriguez ogPicachuvære.
De er amerikanere, for pokker. Lad dem være.
Det var ubetaleligt.
Vi krydsede grænsen, og Paul havde lyst til at feste.
Vi kørte til et sted, der hedder Jaguars.
Det er en herreklub, eller hvad I nu vil kalde det.
Det var spændende, Jeg troede, at Paul ville være inkognito.
Han gik hen til dj'en. Og han meddelte straks, at Paul Rodriguez var kommet.
32 lapdancers holdt straks op med at danse.
De samledes om Paul.
Og jeg tænkte: Wow, jeg må se at blive sjovere.
Efter en par timer endte vi ude p parkeringspladsen.
En pige satte sig ind i bilen: "Paul Rodriguez, jeg er en stor fan -
- og det er min mor også. Her." Kom her, sagde Paul.
Pigen sagde: Tal med hende i telefonen.
Jeg sad foran. Han så på mig og sagde: Iglesias, lad, som om du er mig.
Jeg talte med hendes mor og sagde: Hvordan går det, senora?
Deres datter er en engel.
Ja, det kalder de hende her.
Jeg holder meget af Paul. Det var ham, der fik mig til at lave comedy.
Han laver fis med mig. I mit forrige show talte jeg om min bil, en Beetle.
Den var sand. Jeg skilte mig af med den pga. vitserne om min omfang.
En tyk mand med en lille bil, og vennerne er komikere...
Den slags koster.
Paul sagde: Hvordan fik du klemt dig ind i den bil?
Jeg har aldrig set en bil udvide sig så meget med nogen indeni.
Hvordan fik du det strækmærke i forruden?
Kører den hurtigere, hvis du fiser?
Den ene vittighed tog den anden.
Det er karma, for for 10 år siden lavede jeg en joke om Paul Rodriguez.
Jeg var med i et program på Nickelodeon, som hedAll That.
Kan I huske det? Det var mig, men jeg var noget mindre.
Jeg var nok kun to X'er, dos equis.
Da tv-sæsonen var slut, fik alle medvirkende en gave.
Man fik et tv eller en dvd-kollektion. Jeg var den eneste, der havde bil.
Jeg fik en bilalarm, som man kunne fjernbetjene.
Nu har mange biler det, men for ti år siden var det et sjældent syn.
Mine venner spurgte, hvor jeg havde den fra. Så sagde jeg: Nickelodeon.
Den var vild. Jeg viste den til alle.
Jeg sagde til min mor: Gå ud til bilen, jeg har en gave.
Hun gik ud til bilen, jeg stod i køkkenet og startede bilen.
El diablo! El diablo!
Jeg løb ud til hende. Mor, det er ikke djævelen. Se.
Nickelodeon.
Milde himmel, du forskrækkede mig. Jeg gjorde i mine bukser.
Lugt.
Jeg lavede et show i en comedy club i Hollywood, med mit idol Paul Rodriguez.
Efter showet gik vi ud ad døren.
Han kom hen til mig og sagde: Det er sjovt, det med at være fluffy.
Det kører fint. Bliv ved med det.
Min bil stod forrest, fordi jeg var ankommet sent.
Paul gik forbi min bil. Han var lige foran bilen.
Min ven sagde: Vis ham din Nickelodeon.
Jeg kunne ikke lade være.
Fjols. Hvad fanden! Hvad er nu det?
Nickelodeon.
Hombre, cabrón, jeg var ved at få et hjerteanfald. Slap nu af.
Parkeringsvagten kom med hans bil, en ny Porsche 911. Den var smuk.
Han fik nøglerne. Han vender sig og ser hen på mig.
"Hallo, Fluffy. Se lige her." Jeg tænkte: Pyt, det er ikke Nickelodeon.
Døren åbnede sig.
Og bagagerummet.
Jeg er ikke færdig.
HBO.
Meget har forandret sig, El Paso. Rigtig meget.
Men jeg er stadig fluffy.
Fluffy er den politisk korrekte term.
Før sagde jeg, at der var fem grader af fedme.
Jeg sagde "før", for nu er der seks.
Jeg så den nyeste i Las Cruses.
De oprindelige fem grader er: stor, sund, kraftig, fluffy og for pokker.
Mange spørger, hvad der kan være støtte end for pokker.
Den nye grad er: Det er løgn!
Og hvad er forskellen? Med grad fem vil du stadig arbejde.
Du står ved en elevator med en ven, og så kommer der en meget stor mand.
Du og din ven ser på hinanden og tænker: For pokker da.
Men I lader den store mand tage elevatoren. Det er forskellen.
Med grad seks ser I ham gå hen mod elevatoren...
Det er løgn!
Det er forskellen.
Den mand, jeg mødte, var 2 meter høj og vejede næsten 300 kilo.
Det er løgn!
Han blev stødt af mit show.
Ikke pga. det, jeg sagde, men fordi jeg også sælger T-shirts...
...og jeg havde åbenbart ikke nogen i hans størrelse.
Jeg går endda helt op til størrelse 5X i T-shirts.
Han sagde: Du har ikke min størrelse.
Jeg sagde: Jeg vidste ikke, at de lavede nogle som dig.
Jeg har op til 5X, men ikke så mange X.
Med et billede af en dinosaur på mærkesedlen.
Jeg vil gerne fortælle jer her eller, hvor I end befinder jer...
Hvis I nogen sinde ser mig offentligt -
- på en restaurant eller et hotel, eller andre steder...
...og I gerne vil hilse på mig eller tage et billede...
Gør der bare. I er velkomne, og det vil være mig en ære.
Jeg har ikke spor imod det.
Tal med mig, når I vil.
Jeg er stadig den samme.
Den samme mand.
Den mand, I ser nu, er den samme som på gaden. Jeg forandrer mig ikke.
Kommer I hen til mig, siger jeg ikke: Vig bort!
Gabriel er mit kunstnernavn. Jeg er ikke engang mexicaner, men skandinav.
Nej, jeg er den samme mand på gaden.
Jeg elsker jer. Takket være jer kan jeg leve fedt og tage mig af min familie.
Jeg synes, det er fint. Ingen problemer.
Jeg er stadig ved at vænne mig til, at folk kommer hen og snakker.
Sidst, jeg checkede ind på et hotel, kendte de mig forvejen.
Jeg vil gerne checke ind. "Her er Deres nøgle."
Vi ved godt, at det er Dem, sir.
Det er alle tiders. Det havde jeg brug for, for seks år siden.
Jeg ville checke ind på et hotel i Chicago klokken et om natten -
- fordi jeg havde misset et fly. Der var ingen i receptionen, kun en klokke.
På et skilt stod der: Ring for service. Der gjorde jeg så.
Pludselig hørte jeg det her:
"Jeg kan godt høre klokken."
Pludselig kom en kvinde til syne.
"Er det dig, der ringer på den forbaskede klokke?"
"Hvad vil du?" Jeg vil gerne checke ind.
"Ved du, hvad klokken er? Den er i morgen."
Jeg nåede ikke mit fly. "Det skal nok passe."
"Hvad foregår der?" "Det her skal du se."
Her står en stor mexicaner, og klokken er skidemange.
"Hvad er dit navn?" Jeg hedder Gabriel Iglesias.
"Eglesias?" Ja, Iglesias.
"Eglesias. E-G-L..." Nej.
Det er Iglesias med i. "Med et i? Men du siger Eglesias."
Du siger ikke Iglesias, men Eglesias.'
Det er Iglesias med i. "Så siger vi det. Det er jo dit navn."
Mr Eglesias med i.
Det der er skadeligt for dig. "Det her? Min mormor blev 100 år."
Røg hun? "Hun passede sig selv."
Mr Eglesias med i.
"Jeg har checket dig ind for to nætter, full-size seng, ikke-ryger."
Jeg bad om en queen-size seng. "Så skulle du være kommet i går."
I dag er du heldig, at jeg overhovedet taler til dig.
Mr Eglesias med i. Hvad står i'et for?
Jeg vil have en større seng?
"Hvad sker der?" Du skal altså se det her.
Nacho Librehar det fremragende.
Så siger vi det.
Hun er streng...
Meget har forandret sig. Hvis I ikke ved det, så er jeg blevet far.
Tak.
Nemlig, han er ti år.
Jeg blev også overrasket. De fandt mig.
Nej, jeg opdagede ikke, at jeg havde et barn.
Jeg mødte en dejlig kvinde, der allerede var begyndt på en familie.
Jeg blev stedfar og har overtaget udgifterne.
Det gode er, at min nye søn ligner mig på en prik.
Han er også fluffy.
10 år og 75 kilo.
Ja, han er en lille for pokker!
Han er skøn. Når man taler med ham: Frankie, hvad har du lyst til?
"Jeg er vild med burritos fra mikroen og PlayStation.'
Det er jeg også.
Det eneste problem er, at han vågner hver morgen klokken fem.
"Gabriel." Hvad er der?
"Jeg er sulten."
Også jeg. Lav noget mad.
Og det gør han.
Jeg hører ham varme pizzaboller.
Han lukker aldrig døren, og hele huset dufter af dem.
Pizzaboller. Lækkert!
Han er skøn. Han er kommet i puberteten, og det er herligt.
Hans mor tror det ikke. Jo, jeg så ham kigge efter en pige.
"Hvordan ved du det?" Jeg kiggede selv på hende.
Hun var lækker.
Jeg sagde: Hvis han spørger om noget, skal jeg nok klare det.
Jeg har selv været igennem det. Hun var taknemmelig.
Jeg sagde: Tag det roligt. Jeg klarer det. Jeg forstår ham.
Desuden havde jeg kabel-tv, så hvis der var noget...
Nu kan man lukke for visse kanaler. Det kunne man ikke for 20 år siden.
Dengang måtte man blive oppe for at stoppe børnene.
Min mor gik i seng klokken 22, og omkring 23.45:
"Det følgende program er ikke blevet klassificeret af MPAA."
"Vi advarer om decideret seksuelt indhold."
Jeg var ti år og helt ude af den. Jeg sad på sofaen, og pludselig:
"Er du parat?"
Jeg er færdig.
Og nu ved jeg, at det samme sker i mit hus.
For en aften hørte jeg:
"Hvad laver han?" Han bliver en mand.
Jeg ville vide, hvad han så. Jeg zappede på mit tv for at se -
- hvad der fængede hans interesse. Og ja, han så Cinemax.
Jeg ved, at det var det, han så. Der klapper man også. Cochino.
Ja, det ved jeg godt.
Jeg ved, hvad han så, for jeg fik lyd fra mit tv -
- og ude fra gangen kom der et forsinket ekko.
Er I med? Det lød sådan her:
Morgenen efter sagde han at han havde spillet Nintendo.
Ja, selvfølgelig. Du spillede...
Han skammede sig.
Sådan er det. Jeg sveder kraftigt heroppe.
På første række tænker de: her lugter afcarnitas.
Han dufter lækkert.
Når tykke mænd sveder, lugter vi af mad.
Vi burde have vores egen cologne. Fra skaberne aftres Leches.
Hvad er det for en duft? Taco.
Jeg er et fjols.
Folk spørger tit, om jeg også laver stemmerne offentligt.
Selvfølgelig gør jeg det. Jeg skal også få mig selv til at le.
Jeg nyder at lave stemmerne, hvor folk ikke kan se mig.
For eksempel ved drive-thru's. Jeg er skrap til drive-thru.
Bortset fra ved mit hus, for der kender de mig. Virkelig.
Uanset om klokken er 2 om natten eller 2 om dagen.
- "Velkommen hos McDonald's." - Jeg vil gerne...
"Kør videre."
Jeg har ikke bestilt noget. "Gabriel, kør videre."
Sådan er det. Andre steder, hvor jeg morer mig:
IHOP. Overrasket? Lad mig forklare.
Når I går på IHOP, så kig efter podiet, de stiller op i weekenderne.
Værten spørger, hvor mange personer der er i jeres gruppe.
Man siger antallet, og når der er plads -
- tager de mikrofonen og siger:
Til gruppen på fire. Det er nu blevet Deres tur.
Jeg tog mikrofonen og sagde:
Til den mexicanske gruppe på 47. Det er blevet Deres tur.
Alle i restauranten kiggede...
Og alle i køkkenet: Orale güey.
Jeg er vild med IHOP. Jeg kommer der for tit.
Jeg var der engang under et jordskælv.
Det var lille og ubetydeligt. Vi har mange i Californien.
Hvis man ikke er vant til det, skriger man. Jeg lod som ingenting.
Dumme jordskælv. Hvad vælger man? Jordskælv, tornadoer -
- brande, oversvømmelser. Jeg snupper jordskælvene.
Dem kan man sove fra.
Når de kommer, ved man ikke, om det er et jordskælv eller en lastbil.
Virkelig. Man sidder sådan her:
Lugt, lugt.
På arbejdet taler folk om det. "Mærkede du jordskælvet i går?"
Jeg sov bare.
Man kan ikke sove under en tornado eller en orkan. I Syden siger de jo.
Jeg sagde: Ikke hvis de rammer ens hus.
Det interview har jeg aldrig set: "Hvad er der sket med Deres hus?"
Aner det ikke. Da jeg vågnede i morges, stod det på hovedet.
Det er skørt. Min bil hænger oppe i et træ, min hund er væk -
- og jeg kan ikke finde min kone. Men det er en anden snak.
Jeg sov. "Sov De?"
Ja, det gjorde jeg. Jeg har en ortopædisk madras, Git-R-Done.
Jet elsker den imitation. Nogen råber altid: Redneck kabelmontøren.
Mexicanere, vogt jer. For vi har også rednecks.
Og de lyder præcis som de hvide.
Tror I mig ikke? Se her.
Hvid redneck: Nu skal jeg sige dig noget.
Mexicansk redneck: Arbejdet kan vente.
Hvid redneck:
Vi føjer ord og bevægelse til den.
Den samme mand.
Så vær forsigtige.
Jeg lavede også en imitation for min veninde.
Først syntes hun, det var sødt, men så forskrækkede jeg hende.
En aften sagde hun til mig? Hvad vil du gøre ved mig?
Jeg sagde: Nu er det ude med dig.
"Hold op med det."
Vi lavede også et rollespil, Det Hvide Hus, det var sjovt.
Jeg vækkede hende klokken tre om natten. Hun: Hvem er det?
Jeg: Det ved du godt.
'Ai senor, jeg taler ikke engelsk.' Jo, du gør.
Mere politisk bliver det ikke. Tingene forandrer sig.
Folk spørger, om jeg bliver politisk. Nej.
"Hvad synes du om Barack?" Han er noget klogere end ham før.
Jeg er vild med ham.
Nogle ville ikke have ham som præsident, fordi han er sort.
Det er fjollet dat. Tænk, folkens. Han er Barack, ikke Snoop Dogg.
Her er det ikke: Mine damer og herrer, USA's præsident.
"Mr President?"
Længere går jeg ikke. "Han ville ikke blive politisk."
Et andet emne, folkens. Meget forandrer sig. Rigtig meget.
Mit forhold går godt. Min veninde er her i aften.
Hun er skøn.
Vi skændes sjældent. Det er jeg meget glad for.
Jeg ved også hvorfor. På grund af mit arbejde.
Hun ved, at vores skænderier med tiden vil havne lige her.
Det bremser hende. "Vil du høre min mening?"
Kom bare med den.
Det eneste problem er hendes veninder.
Jeg synes ikke om dem. De er negative.
Det er de. Nogle klapper.
Hver gang jeg er bortrejst i en weekend -
- så kommer de og saboterer alting.
"Er han har ikke? Hvor er han? Hvorfor er du ikke taget med ham?"
"Hvor længe har I været sammen? Er I ikke forlovede, gift?"
"Vil han adoptere Frankie? Har du ingen ring?"
"Norma har en ring, og hun er enputa. Hvorfor har du ingen ring?"
Om natten får jeg hysteriske opkald, når jeg er på tourné.
Skat? Har du det godt?
Hvad laver du? "Ingenting. Jeg er bare herhjemme."
"Jeg serCheaters.
Dejligt.
Jeg var lige ved at falde.
Hvis jeg falder nu, er showet forbi.
Folk udenfor: Vi står her live uden for Plaza Theater -
- hvor Fluffy skal have mistet kontrollen.
Syv tilskadekomne, tre er kørt på hospitalet.
Myndighederne har denne kommentar: For pokker!
Tak.
Interviewere: Hvad skete der? "Det blev mørkt."
Hvad så De, sir?
Se cayó Picachu.
Han faldt.
Lad mig gøre historien færdig.
Min veninde blev bekymret og ringede til mig.
Jeg blev træt af det og sagde, at jeg ikke gad have det.
Fremover, når jeg optræder, taler vi ikke længere i telefon.
Det blev manden der glad for. Er du her alene?
Sådan er det.
Nå, men...
Vi gik ind i en Apple Store og købte en iPhone til hende.
Jeg fik også en, og jeg sagde: Fremover sms'er vi til hinanden.
Det blev hun glad for, for når hun sendte mig en sms -
- svarede jeg med det samme. Jeg kunne være hvor som helst. Selv på WC.
Hvad laver du?
Jeg er på trykkeriet. Elsker dig. Send.
Hun svarede: Også jeg. Jeg elsker også dig.
Det lyder dumt, men det gik fint, indtil en aften, hvor jeg blev fuld.
Vil I høre det? Vil I?
Så hør her. Jeg forlod en comedyclub i San Jose i Californien.
Jeg gik til mit hotel, kun en gade derfra.
På vejen kom jeg forbi en café, som hed Cinebar.
Der var en masse filmsouvenirs. Den så god ud.
Indenfor sad nogle mennesker, som havde set showet.
På vej forbi den hørte jeg: Fluffy. Jeg giver et shot.
Jeg ville jo ikke være uhøflig...
Det går jo ikke, vel?
Så jeg havde tid til et par shots.
Så et shot, og et til fra en anden.
Og tre, fire.
15 tequilashots senere...
...tænkte jeg:
Jeg må hellere gå nu.
Jeg gik hen mod døren, den kolde luft ramte mig i ansigtet -
- og jeg blev svimmel og faldt. Jeg ved, at jeg faldt tungt.
For da jeg ramte jorden, pruttede jeg.
"Gode gud, jeg fes."
Min ven Martin hjalp mig op. "Alt i orden?" Ja, da.
Vi vaklede over til hotellet, og jeg satte mig ned i lobbyen:
"Alt i orden?" Det går fint. Hvor er min mobil? Jeg skal sms'e.
"I din hånd." Tak, Martin. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, du er en god ven. "Hvad laver du?"
Jeg sms'er til hende. "Ring i stedet."
Så ved hun, at der er noget galt. Jeg sender en sms.
"Skat, jeg er tilbage på hotellet."
"Jeg elsker dig." Kys-ikon, send.
"Hvordan gik det?" Jeg slog en prut!
Det fortalte jeg hende ikke. "Det gik fint." Send.
"Hvad lavede du efter showet?"
Så har vi balladen.
Martin syntes ikke, at jeg skulle skrive, at jeg var blevet fuld.
Martin, jeg er nødt til at fortælle hende sandheden.
Der er okay. Jeg kan tale med hende. Jeg kan fortælle hende alt.
Hun er ikke som din kone.
Altid hysterisk: Martin, fjern de billeder fra internettet.
Undskyld, sagde jeg det højt? Tilgiv mig.
"Lyv, Gabriel." Det kan jeg ikke, mand.
"Er du så ærlig?" Nej, men jeg kan ikke huske løgnen.
Så får jeg ballade to gange for én dumhed.
Så jeg sendte beskeden. "Skat, jeg er..." Slet.
"Skat, Martin og jeg gik en tur på Cinebar."
"Det var alle tiders." Kts-ikon, kys-ikon.
Kys-ikon. Send.
"Heldige asen. Ville gerne have været med. Hils Martin."
"Jeg elsker dig." Du godeste, Martin.
Jeg fortalte hende, at vi gik på bar, og hun blev slet ikke vred.
Hvad har hun gang i?!
Hun bad mig hilse dig, men hun synes ikke engang om dig.
Jeg læste min sms igen. Min iPhone har stavekorrektion.
Den genkendte ikke ordet "Cinebar" Det blev ændret til "Cinna bun".
Så hun troede åbenbart, at jeg og Martin havde købt kanelkager.
Normalt ville det lyde som en styg løgn, men eftersom jeg er Fluffy -
- som er vild med chokoladekage, lød det plausibelt.
Jeg jublede: Gode gud, Martin, min iPhone har løjet for mig.
Jeg elsker dig, iPhone.
Den slags kan BlackBerry ikke.
Da min veninde hørte historien, fandt hun den morsom.
Jeg sagde: Det er faktisk sket. "Hvorfor fortalte di mig det ikke?"
Telefonen gav mig ikke lov.
Hendes veninder sagde: "Der kan du se, han duer ikke."
Klap i, hadere. De synes ikke om mig.
Der foregår en masse.
I aften her i salen, jeg er glad for, at hun kunne komme...
Min mor, igen med til mit specielle show.
Hvor er du, mor?
Jeg ved ikke, hvor du er. Der er hun.
Godt.
Hun var lige ved ikke at komme. Lige ved.
For en måned siden blev hun indlagt på hospitalet.
Hun var syg. Nogen glemte at tage sin medicin.
"Jeg har slet ikke brug for den."
Kan du huske det? Undskyld, men nu husker hun den.
Nogle shout-outs. På 1. række, hvis I har set bonusmaterialet på min dvd...
Denne mand hedder Freddie Franco -
- og han har overværet over 250 af mine shows.
Over 250 af mine shows.
I fem eller seks forskellige stater.
Først sagde min veninde noget i stil med: Psyko.
Men det er han ikke, han er cool. En superfan.
Så jeg vil takke ham. Han tog fri for at være her.
Tak skal du have, Freddie.
Du er en superfan, men bliv nu aldrig psyko.
For de er der. De står ved bilen efter showet: Gabriel...
Det her er min tredje special, og i min forrige special -
- talte jeg lidt om politibetjente.
Det var ikke særlig flatterende bemærkninger. Om donuts og sådan.
De er åbenbart blev fans af mig på en eller anden måde -
- for nu bliver jeg bedt om at optræde for politiet
I december optrådte jeg ved fem julefester. Min agent ringede...
"Gabe, hør her. California Highway Patrol beder dig optræde for dem."
Hvad får jeg for det, spurgte jeg. "De beder dig donere din tid."
Jeg er vist optaget.
"Jeg skulle sige, at Fresno har en anholdelsesordre på dig."
De er søreme snu, sagde jeg.
Så jeg lavede showet, og jeg siger jer -
- at det var et af mine mest skræmmende shows nogensinde.
Lokalet var fuldt af betjente, alle tyllede alkohol.
Men jeg var bange, for hvis de gik amok, hvem skulle jeg så ringe til?
Jeg måtte ud på parkeringspladsen og bede en bande om hjælp.
Showet gik så godt, at de bad om et show i San Diego.
For grænsekontrollen, CHP.
Jeg ville ud af det og sagde, at min bil var i stykker. "Tag det roligt."
De sendte en patruljevogn til mit hus, med en uniformeret betjent.
Gode gud. Det bedste var, at jeg ikke havde sagt noget til min familie.
Somme tider må man sørge for sin egen underholdning.
Det var vildt. Ved 5-tiden tænkte jeg: Nu kommer han snart.
Frankie, luk lige op. "Okay, Gabriel."
Hen gik hen til døren kom tilbage og sagde: Gabriel...
Gabriel, politiet står uden for døren.
Hvorfor hvisker du? "Fordi der vil ske noget."
Da han sagde sådan, ville jeg give den fuld skrue.
Jeg sagde: Åh nej, de har fundet mig.
"Hvad mener du, Gabriel?" Jeg er nødt til at gå nu.
Pas godt på din mor. Jeg elsker jer.
Jeg skal gå nu. Til betjenten sagde jeg:
Lad, som om du anholder mig. "Helt i orden", sagde han.
"Vend dig om og hold hænderne på ryggen."
Jeg kan ikke nå.
Tag min hånd, mens vi går over til bilen.
Han kan ikke se forskel. Vi går over til bilen.
Han satte mig ind på bagsædet og smækkede døren i.
Må jeg råbe for at gøre ham bange?
"Vil du bruge mikrofonen?" Ja!
"Værsgo." Jeg tog mikrofonen og sagde:
Frankie, det er politiet. Vi har din far.
Om en time henter vi dig. Lav nu dine lektier.
Et minut senere ringede min veninde: "Du er en sjover!"
Hvad laver han? "Lektier."
Det kaldes opdragelse, skat.
Men han fik sin hævn.
En morgen gik jeg ud i køkkenet, og der sad han. Han så på mig og sagde:
Gabriel, jeg vil spørge dig om noget. Hvad er en luder?
Hvad siger du? "Hvad er en luder?"
Hvor har du hørt det? "Jeg så HBO...
...og så en reklame for Hookers at the Point.
På lørdag klokken 11.30 kan man se dem alle sammen.
"Hvad betyder det?" At vi ikke er hjemme på lørdag.
"Hvad er en luder?" Glemt det.
"Sig det nu." Det er ligegyldigt.
Det er for voksne. "Det er jeg, sig det."
Du spiser som en voksen.
På badeværelset er du voksen. Du behøver ikke vide, hvad en luder er.
Så tog pokker ved ham: "Luder, luder, luder."
Hvad laver du? "Luder." Han blev ved, hvad skulle jeg gøre?
Jeg råbte: Stop så! Han holdt mund.
Det havde hans mor åbenbart hørt.
Så snart jeg havde råbt, gik han fra at være min søn -
- til min venindes lille baby.
Hunløven kom fra den anden ende af huset for at beskytte sin lille unge.
Jeg så hende komme.
"Hvorfor råber du ad mit barn?" Han vil vide, hvad en luder er.
"Og så råber du sådan? Han kunne jo spørge dig om alt."
Jeg vidste ikke, at han ville spørge mig om det.
"Du sagde: Tag det roligt, skat. Jeg er manden. Jeg klarer det."
"Fortæl ham det. Nu." Mener du det?
Frankie, vil du vide, hvad en luder er? "Ja."
Der er din mors veninder.
De kan ikke lide mig i forvejen.
Når de kigger ind, siger Frankie: "Det er luderne".
Mine venner spørger: "Hvad sagde han?" Tillykke med fødselsdagen.
Der sidder en soldat på første række. Hvordan går det, makker?
US-army?
Tak, fordi du kom.
Hvad hedder du?
Jeg kan læse dit efternavn, Fuentes. Men hvad hedder du?
Hvad siger du? Ricardo. Du er i El Paso. Ricardo, cabrón.
Gem Ricardo til derovre.
Her er du Ricardo, du skal lyde som i tv-serierne.
Hvem er det? "Det er Ricardo."
Har du enpistolamed?
Jeg ville ikke genere dig. Tak, fordi du kom. Og tak for det, du gør.
Jeg mener det.
Jeg har lige været på en turné, som hed Verden rundt på 8 dage.
Vi var i Irak, Afghanistan, Tyskland, Tyrkiet, Grønland, Alaska -
- og Los Angeles.
De skulle køre mig hjem.
Irak var vanvid. Når et fly lander, er det ikke som her i El Paso.
Her daler flyene langsomt.
Derovre skyder man på flyene.
Derfor lander de sådan her. Og til sidst går det sådan her.
Hele flyet lugtede af Jimmy Changas, frygteligt.
Det var et af mine mest skræmmende shows.
Jeg er i Irak, midt om natten. Uden telt, og det er helt mørkt.
Der er en helikopter i luften med en projektør på mig.
Det er ikke morsomt, og fra alle sider hører jeg:
Det vildeste var, at jeg så et skilt, som virkede meget bekendt.
De har undergrundstog i Irak.
Er det, hvad jeg tror? Er her en Subway? Du godeste.
Jeg så også en fjollet reklame, på deres eget sprog.
Det var ikke til at klare. Det var præcis det samme.
Nej, nej, sluk!
Det er vanvittigt.
Da jeg var i Irak, skulle jeg besøge forskellige baser.
Det gik ikke, for jeg skulle bære hjelm og en skudsikker vest.
Og hæren har åbenbart ikke udrustning til robuste mænd.
Jeg fik en 30-kilos vest på, og den lignede en hagesmæk.
Hvis nogen skyder min snack, sker der ikke noget.
Den stoppede her. Milde himmel, tænkte jeg.
Det tænkte jeg ikke.
Nej, nej. Vi fløj til Korea, og det rystede mig også lidt.
Vi checkede ind på hotellet, og på telefonen var der et skilt med teksten:
Tal ikke om hemmelig information. Nogen lytter altid med.
Det er strengt. Jeg ringede til min veninde.
Hej, skat. "Milde himmel, hvor er du?"
Det må jeg ikke sige.
"Jeg er så urolig." Der sker ikke noget.
"Jeg savner dig, hvor er du?" Det må jeg ikke fortælle dig.
Jeg forsøger at give hende ledetråde.
"I Tyskland?" Hvad?
"Jeg laver sjov." Det var godt.
"Bare du var hjemme." Hvorfor?
"Så ville vi være i soveværelset." Ja? Og hvad mere?
"Så ville vi ligge på sengen." Sådan!
Pludselig hørte jeg en stemme: Hvad mere ville I lave?
Undskyld, bare fortsæt.
Smuglyttere.
Men jeg morede mig derovre.
Jeg talte om politibetjentene, og det kan være svært.
Før var de altid efter mig, nu genkender de mig.
De siger: Nå, det er jo dig. Så bliver jeg lettet.
Sådan var det ikke for seks år siden.
Dengang lavede jeg et show som dette i San Antonio i Texas.
Efter showet: Qué pasó?
Efter showet stod jeg i lobbyen, og folk tog billeder og sådan.
Jeg blev standset uden for teatret, som havde en plakat af mig hængende.
Er det ikke trist?
"Hvad laver du der?" Jeg står her.
"Kan du identificere dig?"
"Fortsæt."
Hver gang jeg kan lave fis med dem, så gør jeg det.
Sidste gang spurgte betjenten: "Ved du, hvorfor jeg standsede dig?"
Jeg så bare på ham og sagde: Fordi jeg er sort.
Den var god, ikke? Hvad så, fister?
Han tændte sin lygte.
"Fis af med dig, fjols."
Og tak til den, der kom med chokoladekagerne.
Jeg fik den lige inden showet, mange tak.
Herligt.
Nogen kom også med tacos fra Chico's. Fantastisk.
I ved, hvad jeg taler om, men seerne ved ikke, hvad Chico's Tacos er.
Det er tradition i El Paso. Når man kommer hertil...
...så hører det med, her i El Paso. Det er bare en tradition.
Når jeg er i Chicago eller New York, kommer der folk fra El Paso -
- og jeg siger: Chico's Tacos, og så...
Det er ægte begejstring.
Det er den vildeste med, jeg har fået. Virkelig.
Man får små taquitos, og der er sauce, som man hælder over.
Og taquitoerne flyder og absorberer det hele.
Jeg havde aldrig troet, at jeg kom til at drikke en taco.
Man skal spise dem sidst på aftenen. Planlæg ikke noget bagefter.
Spis på Chico's og gå i biografen... Lad være!
I biografen ser I en film med Nicolas Cage, og så...
Han spiller skurk i denne film, så alt går fint.
Og pludselig...
Man fiser af sted.
De lugter og siger: Chico's.
Det er tradition i El Paso.
Ved I, hvad der er morsomt? Om et år vil folk i hele verden se det her.
Den første dvd er udkommet i Canada, Australien og Europa.
Når denne dvd udkommer i Australien, vil folk der sige:
Hvad fanden er Chico's?
Vi tager sgu dertil, vi skal se Chico's.
Bare vent. "Vi må aflægge Chico's et besøg."
"Det lyder fremragende, ikke sandt?"
"Drikke taco, nu har jeg aldrig... Det vil jeg prøve."
"Af sted til El Paso."
Jeg fik Chico's tacos og kager.
Engang efter et show fik jeg 11 chokoladekager.
Det var i nærheden, så jeg tog dem med hjem.
Det gav et skænderi klokken tre om natten, som ingen har haft.
Man lister ikke bare ind med 11 kager. Det støjer.
Jeg gik ind med de sidste kager, og min veninde står i køkkenet.
"Hvad er det her?" Jeg ville være sjov: Det er et bageri.
"Hvor har du dem fra?" Jeg sagde: Jeg fik dem efter showet.
"Vil du spise dem alle sammen?" Med tiden.
Jeg gør det ikke i et hug, og efter to timer: Færdig!
"Sæt nu nogen vil forgifte dig?" Med kager? Hold nu op.
Man lever af kager, og dør af dem.
Vi går frem og tilbage med kagerne.
Frankie vågner og kommer ud i køkkenet klokken tre om natten.
Han siger: Hvad sker der?
"Hvor kommer kagerne fra?" Jeg fik dem af nogle tilskuere.
"Hils og sig tak fra mig." Det skal jeg nok, Frankie.
"Hvorfor giver de dig kager?"
For ti år siden sagde jeg, at jeg er vild med chokoladekage. Derfor.
"Du skulle sige, at du er vild medTransformers."
Det vil jeg gøre.
Min veninde sagde: Han skal i seng. Jeg sagde: Frankie, du skal i seng.
Vil du have kage? "Ja."
Jeg tog en lille kage, en med plastlåg og en pind.
Jeg gav ham den. Han spurgte: Et lille stykke?
Jeg sagde: Det er en lille kage, så spis bare det hele.
Han lignede en, der havde fået en gave af Gud.
Jeg sagde: Værsgo. Og udtrykket i hans ansigt...
Tag den med ind på dit værelse.
Da jeg ville køre ham i skole næste morgen, græd han på badeværelset.
Har du det godt? "Min mave."
Har du spist for meget kage? "Ja."
Smagte den godt? "Ja, for pokker."
Vi ses i bilen. 20 minutter senere kom han, helt svedig.
Hvad er der sket? "Jeg eksploderede."
Sæt dig ind.
Han kom tre kvarter for sent.
Normalt er der et område, hvor man kan sætte børnene af.
Med kegler og en vagt, så børnene kommer sikkert i skole.
Når man kommer for sent, er der ingen, så jeg satte ham bare af.
Det må man åbenbart ikke. Men det vidste jeg ikke.
Smut bare. "Det må man ikke."
Pyt med det, du kommer for sent. Gå nu ud.
Pludselig dukker lederen op. Jeg vidste, at det var ham -
- for Frankie sagde: Det er lederen.
Rolig, jeg er 30 år. Det vil jeg blæse på!
Lederen sagde: Det er ikke det rette sted at sætte Deres barn af.
Kør om på den anden side af skolen. De kan ikke sætte ham af her.
Jeg sagde til Frankie: Nu skal du se.
Frue, jeg forstår Dem ikke. Jeg løftede bare min hånd.
Sådan klarer man det, min dreng.
Men lederen var frisk. Hun sagde: De kan ikke sætte ham af her.
Kør om på den anden side af skolen.
På den anden side, ja. Her, nej. På den anden side, ja. Her, nej.
Jeg er ikke dum.
Er det virkelig sket? Ja.
Ikke godt. Da jeg hentede Frankie, sagde han: Hun var vred på mig.
Undskyld. "Jeg siger det til mor."
Det behøver du ikke. Hans mor og jeg har det godt sammen.
Det er surt, for vi havde skændtes den weekend.
Det var ikke slemt, men det kunne have været undgået.
Min veninde bakker ud af indkørslen.
Nogen var flyttet og havde stillet en kasse bag bilen.
Hun bakker, og jeg råber: Skat, der ligger en kasse.
"Jeg har set den."
Selv Frankie sagde: Mor, han sagde, der var en kasse.
"Klap i."
Vi gik ind, og jeg sagde: Hvad pokker tænkte du på?
Frankie kom ind. "I skal skændes."
Nej, Frankie, vi skændes ikke.
"Du er vred på mor." Nej, jeg elsker hende, hun hørte mig ikke.
"Er du vred på hende?" Nej. Skat, jeg elsker dig.
Se... Jeg elsker din mor. Jeg elsker dig.
Alt er i orden. Vil du spille spil? Vi kan spille.
Kom. Jeg er ikke vred på din mor. Sig hej til hende.
Kom, alt er i orden. Jeg er ikke vred på hende.
Kom.
Nogle ler, andre tænker på, og jeg virkelig kan sige sådan.
Det skal vi ikke ind på.
Jeg ville råde bod på, at jeg havde råbt ad Frankie.
Frankie, du kan vælge, hvad vi skal lave.
"Skal vi gå i spillehal?" Du har en Nintendo Wii her.
Så huskede jeg 20 år tilbage.
Spillehal? Cabrón, du har en Nintendo her.
Jeg var jo ved at blive til min mor! Kom, sagde jeg.
Jeg tog ham med til en stor spillehal.
Jeg var fortabt. Jeg vidste ikke, at man ikke skulle bruge mønter.
Jeg brugte 25-cent mønter. Jeg gav ham 5 dollar, og han kiggede bare.
Spil nu. Han kom hurtigt tilbage: "Færdig."
Jeg anede det ikke. Man putter penge i en maskine og får et kort.
Med kortet kan man spille videospillene.
Det spil, han ville spille, kostede ikke 25 cent, men 3 dollar.
Spillet hed Dance Dance Revolution.
Kender I det? Det går ud på, at man skal danse.
Der er en stor skærm, og der kommer pile til musikken.
Og så skal man træde på den pil, der kommer til syne.
Ret cool, men der er kun teknomusik.
Og det er meget højt. Jeg er blevet gammel, for det er for højt for mig.
"Dance Dance Revolution. Parat?" Og ungerne siger: Ja, parat.
"Vælg musik."
Det danser de til. "Parat? Begynd."
"Perfekt." Børnene er oppe at køre, og jeg er forpustet.
Det er alle tiders, men det skal være mere fluffy-venligt.
Så fluffy personer og forældre også kan nyde det.
Vi stod og så på det i over en time.
Jeg sagde til Frankie: Vi kommer tilbage, når køen er mindre.
"Køen bliver aldrig mindre." Fint.
Jeg så barn efter barn efter barn. Jeg spurgte, om han virkelig ville.
Hvor meget koster det? "3 dollar per dans."
3 dollar per dans? Og så tænkte jeg over det.
To dage tidligere havde jeg givet 20, så 3 var vel ikke så slemt.
Nu jeg tænkte over det.
Nogle af jer klapper, andre fatter det ikke.
Ak ja.
Barn efter barn... Så opdagede jeg noget.
Man bemærker altid det barn, så man ved -
- senere bliver en mere kreativ type end de andre...
...når man ser dem i aktion.
Børnene ved det også. De siger: Du skal se, når det er Benjis tur.
Og nu kommer Benji. "Dance Dance Revolution. Parat?"
"Jeg er parat."
Nu kommer det.
"Vælg musik."
"Parat? Begynd." Og så gik han i gang.
Perfekt. "Det ved jeg godt."
Wow, tænkte jeg. Frankie sagde: Nu er det mig.
Du kan ikke komme efter ham! Lad os spille Streetfighter, jeg hjælper dig.
Jeg måtte gøre det godt igen på en anden måde. Han ville i Disneyland.
Det holdt jeg op med for længe siden. Rutsjebanerne er ikke fluffy-venlige.
Disney sørger for gæsternes sikkerhed. Men vejer man over 150 kilo -
- bliver man på parkeringspladsen.
De har hele udstyret.
Er du fluffy? Så glem det. Derfor elsker jeg almindelige tivolier.
Dem, de stiller op på seks timer. Jeg kan være i rutsjebanerne.
Der har de kun én stang, og siger den klik, fint.
Siger den ikke klik, er det: Hold fast.
Fluffy personer falder ikke ud. Aldrig.
Hvem falder ud? Den magre fyr, der sidder fast ved siden af.
Det er ham, der...
Mere plads.
Disney og jeg, det år ikke mere. Men jeg måtte gøre det godt igen.
Jeg var faldet i søvn på sofaen og vågnede lidt fortumlet.
Frankie så tv og sagde: Se, Gabriel, Disneyland.
Jeg sagde: Ja, og hvad så? Har du aldrig været i Disneyland?
"Min far tog mig aldrig med." For fanden da...
Næste morgen.
"Velkommen til Disneys magiske verden."
Vi gik ind i parken, og han er lykkelig.
Midt inde i parken bliver han forpustet.
Skønt! For inden da var det kun sket for mig.
Så nu så jeg en 10-årig version af det.
Jeg var ved at dø af grin.
Frankie, skal vi holde en pause? "Gabriel, parken meget stor."
Ja, verden er alligevel ikke så lille.
Sæt dig ned.
Vi sidder ned, og pludselig bliver jeg genkendt i Disneyland.
Det var sjovt. Folk kom forbi...
"Fluffy, må jeg fotografere dig?" Selvfølgelig.
Flere kom til. "Det er virkelig ham."
Picachu. Der stod 10 personer omkring mig, som om jeg hørte til parken.
Frankie blev irriteret. "Hvorfor lader de dig ikke få fred?"
De kommer til mine shows. Takket være dem har du en PlayStation.
Tak.
Kom, bare tag billeder.
Jeg spurgte: Frankie, hvilken attraktion vil du prøve? "Attraktion?"
Ja, hvilken en vil du prøve? "Jeg vil ikke prøve nogen."
Hvad pokker laver vi så i Disneyland?
"I reklamen sagde de, at Disneyland er det lykkeligste sted på Jorden."
Milde himmel... Det er IHOP.
Hvad pokker laver vi her?
Vi sad i IHOP og snakkede. Det var et vigtigt øjeblik for os -
- for Frankies far er ikke inde i billedet, og min far var heller ikke.
Der opstod et bånd, og det var vidunderligt.
Frankie sagde noget, der ramte mig lige her.
Jeg spurgte ham, om han ville se sin rigtige far og tale med ham.
Han sagde: Du er min rigtige far. Jeg var...
Han fulgte det op med det her: Mit efternavn skal være Iglesias.
Og så kom hans mor ind: Også mig.
De arbejdede sammen, jeg vidste det. De er et team.
Sådan er det.
En anden gang, vi var på IHOP, var meget morsom.
En ven var med. Vi spiste og gik udenfor, på parkeringspladsen.
Og vi opdagede, at min bil var blevet stjålet.
Og jeg var helt mæt.
Nu skal vi gå.
Men ven sagde: Gabriel, har du OnStar?
Jo, men den ligger i bilen, fjols.
"Så ring til gratisnummeret. Måske kan de spore din bil."
Genialt. Jeg tog mobilen og kortet og ringede til dem.
Det er OnStar. For service, tryk 1.
For service på spansk, tryk 2.
For at melde et køretøj bortkommet eller stjålet, tryk 3.
Et øjeblik.
Tak, fordi De vælger OnStar. Det er Kim, hvad kan jeg hjælpe med?
Kim, min bil er blevet stjålet. "Hvad er Deres OnStar-nummer?"
Jeg kan ikke læse kortet, kan jeg give dig et kreditkortnummer eller CPR?
"Deres navn, tak?" Jeg hedder Gabriel Iglesias.
Staver De det med i?
Det er OnStar. For service, tryk 1. Service på spansk, tryk 2.
Et øjeblik.
Jeg taler også spansk, dit røvhul.
Jeg elsker jer, El Paso. Muchas gracias, mange tak.
Denne special tilegnes Frankie
Til alle i El Paso og alle fans over hele verden - TAK!
I mindet om Freddy Soto, Marilyn Martinez og Cain Lopez