BOB BURGERFALODÁJA
TEMETKEZÉSI otthon & krematórium
ÉSZFŰZŐ
NAGY MEGNYITÓ
NAGY ÚJRANYITÁS
VALAMI ZSONGÁS KÁRTEVŐIRTÁS
NAGY ÚJRA-ÚJRANYITÁS
NAGY ÚJRA-ÚJRA-ÚJRANYITÁS
Eszembe jutott egy marketingszlogen az atlétagatya ötletünkhöz.
Így hangzik: „Atlétagatya, tuti buli cucc az alfelednek.”
Ez tök jó.
Tudom. Zeke, ez a legjobb ruházati találmány, amit valaha valaki kitalált.
Szellőzőlyukak a zsebek helyett?
Mi vagyunk a világ legjobb vállalkozói.
Vagy inkább jövőelhozói, mert az ötletünk forradalmi.
És itt van még pár szekrény. Meg ott is.
Bármi jut eszedbe, itt van.
Hali! Fogadjátok szeretettel a Wagstaff legújabb diákját, Willt!
Will, ők is nyolcadikosok. Jimmy Jr. és Zeke.
- Helló! - Mizu?
Fuss, Will! Menekülj, amíg még lehet!
Ez itt Louise és Gene, a testvéreim. Kis rosszcsontok.
Hányadikos vagy, Will? Tizennegyedikes?
Nem. Csak egy magas nyolcadikos. Szia, Zeke!
- Szia, Will! - És miről dumáltatok?
Valamiről, ami forradalmasítani fogja a divatipart
és a ma ismert életünket. Az atlétagatya.
Ja. A „zseb nélküli rövidnadrág” izétek.
Igen. Ez egy túlságosan leegyszerűsített leírás, de igen.
Jut eszembe! Órám van. Léptem. Oké.
- De még nem is csengettek be! - Bakker!
Bocsi, nem hallom, olyan nagy a zsivaj a folyosón!
Akkor órán!
- Jól van. - Zeke általában nem ilyen.
- Tudom, milyen. - Igen?
Harmadikban egy suliba jártunk.
- Mindenki „Csuri Zeke”-nek hívta. - Mi? Miért hívták így?
Mert a legtovább pisilt? Vagy a legmesszebbre? Vagy mindkettő?
Nem egészen.
- Oké, folytathatom a körbevezetést? - Megmutattad Willnek a fikafalat?
- Fikafalat? - Ja, az, aminek hangzik.
Kitalálod, melyik az enyém?
Segítek. Mind barna, mint a faterjuk szeme.
„Üdv! Bob vagyok. Szeretek söprögetni. De nincsenek visszajáró vendégeim.” Hoppá!
Rímet nehéz faragni.
„Hát, én meg Jimmy vagyok. Szeretek az éttermem előtt álldogálni.”
Mi van? Miért jössz át?
Unatkozom. Tudod, milyen az, ugye? Az életed miatt?
Oké. Kösz, hogy átjöttél, hogy ezt elmondd.
Eléggé pangás van nálam. Nálad is?
- Igen. Szükséged van valamire? - Csak egy patkány...
- Ja. A vendéglátással jár. - ...falka.
Csak egy csótányos patkányfalka,
és a vendégek hirtelen nem kérnek spagettit.
Volt egy csótányos patkányfalkád?
Igen. Neked még nem?
Nem egyszerre. Nálunk nincsenek jóban a patkányok és a csótányok.
Akkor szerencséd van. Burger Flipper?
Csak beújítottam valamit.
Egy csomó pici húsgolyó a húspogácsa helyett.
Pici húsgolyó?
Csak poénból kipróbáltam. A sajt összetartja.
- Érted? Vagyis... - Oké, szia!
Oké. Szia!
- Egy balfék vagy. - Aha.
Ez majdnem egy normális beszélgetés volt. De ilyen vagy, muszáj volt ezt mondanod.
Ilyen vagy.
Megzakkantam, vagy ebből tök jó lakás lenne?
Kéne pár szobanövény, esetleg egy minihűtő...
Szintet lépnénk a mostani kérónkhoz képest.
Szóval van még pár ötletem az atlétagatyához.
Mivel a „tuti buli cucc” elég hosszú, gondoltam, mondhatnánk TBC-t helyette.
Aha, ja.
De azzal az a gond, hogy úgy hívják a tuberkulózist is.
- Tök jól hangzik. - Hallod, amit mondok?
- Igen. Bocs. - Mit nézel?
- Semmit. - A tekelabda cuccot? Bakker! Még egy TBC.
Szóval, igen, ez a mi lengőtekénk.
Néha elég sunyi, szóval figyelj, ha játszol!
Meglököd a kicsikét? Lemaradtál.
- Jól vagyok. - Bocs. Mindjárt jövök.
Oké.
Mit szólsz ehhez a szlogenhez? „A TBC, amit meg akarsz kapni.”
Szuper. De figyi, mennem kell. Tök gyorsan el kell mennem valahova, oké?
Mi a fene van? Ez ma már a második alkalom, hogy Zeke elrohant.
Ha mennie kell, akkor mennie kell. Csuri.
A ketchup csípi a mustárt De ettől a ketchup frusztrált
Adok nekik egy kis helyet...
- Na, ma mit adhatok, Teddy? - Hát, csak egy sajtburgert krumplival.
Tényleg? Láttad már a napi burgerajánlatunkat?
Nem tudom. Egy csomó pici húsgolyó?
Igen. A szád egy flippermasina és az ízlelőbimbóid körbeugrálnak benne.
Jópofa, Teddy. Elszórakozom a textúrákkal.
Aha, nagyon jópofa. Csak nem akarok szórakozni.
Így. Egy csomó golyóval a számban.
Jó. Vannak, akik nyitottabbak az új ötletekre. Te meg buta vagy.
- Pontosan. Mi? - Semmi.
KÓSTOLJA MEG ÚJ PIZZA FLIPPERÜNKET!
Mi a...
- Jimmy, Pizza Flipper? - Okos, ugye?
Széttéptem egy pizzát, kis golyókká gyúrtam,
és rátettem egy másik pizzára. Mint egy flipper.
Elloptad az ötletemet.
Mi? Nem. A tiéd hamburger. Az enyém pizza.
- Teljesen más. - Teljesen más.
Ugyanúgy hívják.
Ami a hamburgernél működik, mert olyan, mint egy dekonstruált...
Figyelj, Bob! Ugyanazt találtuk ki.
- Majd meglátjuk, kinek válik be jobban. - Kinél válik be jobban.
- Na, húzzál be, Trev! - Mi? Jesszusom! A nyelvtan fontos.
Ez lopás, Jimmy. Tudod, mi történik a tolvajokkal?
- Mi, Bob? - Elnyerik méltó büntetésüket.
Mi? Honnan szedted ezt, A csudálatos Maryből?
Na és akkor? Csodálatos dadus volt.
Jöjjön hát a ravioli
Nem lassan fogom befalni Nem
Meg is lepődnék rajtad.
Tényleg nem akarsz a kajáldában enni?
Ma nincs kedvem hozzá. Miért kell mindenkinek együtt ebédelni?
Miért nem ehetünk külön, csendes magányunkban?
A könyvtárban fogok enni.
A könyvtárban nem szabad enni. És nem hoztál ebédet.
Ennek semmi értelme. Várjunk! Csak nem Will miatt?
Mi volt az a csuri dolog?
Bepisiltél, vagy ilyesmi, ő meg kicsúfolt?
Nem akarok beszélni róla.
Csak egyedül akarok lenni a könyvtárban.
Jó értelemben. Imádok olvasni. Imádok. Csá!
Jesszusom! Szerintem Zeke-et szekálták. Drága legjobb barátom! Édes, drága Zeke!
Szóval Will zaklató.
Úgy tűnik. Szekáló Willy, más néven Wooly Bully.
Utálom a zaklatókat.
Főleg az iskolánkban. Ráadásul a tesónk évfolyamában.
És ha Tina bepisil miatta, és őt is megalázza?
- Tina már most vesztésre áll. - Igen.
- Ezt csírájában kell elfojtanunk. - A „csírát”.
Lenyeletjük Will-lel a saját keserű piruláját.
Nyugati orvoslás. Egyáltalán nem holisztikus.
- Van egy jó tervem, Gene. - Nekem is. Repetát kérünk a ravioliból.
Nem, bosszút állunk Willen Zeke-ért,
és megmutatjuk, hogy a szekálós szarság itt nem megy.
- Oké. - Szóval veszünk gyümölcslevet.
- De nem iszod meg a tiédet. - Az nem jó.
Aztán szólunk Tinának és Willnek, hogy üljenek ide.
Miért ne ülnének le Tina ártalmatlan tesóihoz, igaz?
- Szuperek vagyunk. - Nem tudják, hogy egy almalevet
eldugtál, és Will ágyékára irányítod.
Én szóval tartom őket, amíg te célzol.
És amikor azt mondom, hogy „érdekes ravioli”,
megnyomod a dobozt,
lespricceled Will nadrágját, és olyan lesz, mintha bepisilt volna.
Amikor megérzi, fel fog ugrani,
én meg kiabálni kezdek: „Undi! Nézzétek, Csuri Will!”
Az egész kajálda őt fogja nézni,
kiröhögik, és Will azt mondja majd:
„Nem pont azt kaptam, amit érdemeltem?
Köszönöm, Louise és Gene, hogy helyre tettetek.
Már ha ti voltatok. Nem tudom.”
És visszakapom az elspriccelt almalé árát?
A következő életben. Ami hamar eljöhet, ha kinyír minket.
De ezt a rizikót vállalnunk kell.
Mi az, Will ellen szerveztek valamit?
Valami igazán hősieset, aha. Miért?
Én is sajnálom Zeke-et, de nem hiszem, hogy az agresszió a megoldás.
Dehogyisnem.
Ha egy zaklatót zaklatsz, az is zaklatás.
- Nem vagyok szójátékos kedvemben. - Ez érdekesen néz ki.
Mi ez? Sajttal töltött ehető párnácskák?
Szorosabb lett a kontya? Fantasztikusan néz ki.
- Igen. Köszönöm. - Én köszönöm!
Milyen a szokásos sajtburgered, amit bármikor ehetsz, Teddy?
Nagyon jó, Bob.
Nem hiszem el, hogy Pesto lenyúlta a Burger Flipper ötletemet.
Van, hogy több embernek egyszerre jut eszébe ugyanaz.
Emlékszel? A Deep Impact és az Armageddon egy évben jött ki.
Vagy hogy Steve Harvey pont akkor kezdett kopaszodni, amikor én?
- Kísérteties. - De most nem erről van szó.
Az én ötletem volt. Ő pedig meglátta, aztán lenyúlta.
Jesszusom! Sorban állnak nála.
Micsoda? Nem. Nem csak amiatt állhatnak ott
fél méter távolságra egymástól, egy irányba nézve,
és várva, hogy bejussanak.
Láttátok, mi van a Pesto'sban? Pizza golyók. Milyen jópofa ötlet!
Az én ötletem volt!
A napi ajánlatot kérd, Mort! Ne kövesd el ugyanazt a hibát, amit én!
A napi ajánlatot kérném! Nézzünk oda!
- Burger golyók. Jópofa. - Ne gúnyolódj, Mort!
Bakker, ezt jól elcseszted, Mort.
Figyu! Gáz, hogy mindig így összefutunk.
- Viccelek. - Ne oda ülj, Rudy!
- Gyere ide mellém! - Mi? Miért?
- Tök fura ott a világítás. - Oké.
Zeke! Itt vagy? Mi történt a könyvtárral?
Túl zajos volt?
Mr. Frond meglátott és azt mondta, ennem kell valamit.
Mondtam, hogy szakácskönyvet olvasok, az is számít. Szerinte nem.
Nem szakácskönyvet olvastam. Csak így tartottam a kezem.
Azt szeretném mondani, hogy számíthatsz rám és fontos vagy nekem.
- Kérsz egy kis raviolit? - Igen.
Zeke-hez beszéltem.
Nyugi, Zeke! Veled vagyunk.
- Köszi. De miért? - Lekapcsoljuk Szekáló Willt.
- A Bully Willyt. - Mi? Mit csináltok?
Nem kell titkolnod többé. Rájöttünk.
Tudjuk, hogy szekáltak.
- Zeke-et szekálták? - Várjatok!
Értem, miért nem akartad elmondani.
Mert én a menők közé tartozom, és szégyellted.
Nem! Nem értitek!
Figyelj, amikor Tina és Will leül, elterelem Will figyelmét.
Gene le fogja spriccelni Will nadrágját almalével...
Az én almalémmel. Egyesek közülünk ma nagy áldozatot hoznak.
- Ne! Ne, figyi! Légyszi, ne csináljátok! - Itt jön! Tina! Will! Ide!
Hali! Végigcsináltuk az egész sorbanállósdit.
Jól ment. A régi iskolájában is volt ebéd.
- Tina, ülj szembe velem! - Oké.
Szia, Will! Te meg ideülsz? Tök jó.
Szuper.
Na és eddig hogy tetszik a Wagstaff, Will?
Tartsd a szemkontaktust, amíg válaszolsz, ne nézz máshova!
Úgy tűnik, rendben van.
- Will... - Mi van?
Érdekes ravioli! Érdekes ravioli!
- Gene, ne! - Mit csinálsz?
Hol van? Add ide! Gyerünk!
- Ne már! Tönkreteszed! - Mi folyik odalent?
Ereszd el!
És Will, mit gondolsz a fikafalról?
- Fikasztikus. Igaz? - Mi?
- Bakker, Gene! - Zeke nadrágját találtad el?
A rossz hír? Igen. A jó hír? Még maradt benne egy kicsi.
Nehogy kimondd, Will! Ki ne merd mondani!
- Mit? - Hogy Csuri Zeke.
- Bocsi, Zeke! - Várjunk csak!
Nem azt akartam mondani... Ácsi! Engem akartál lespriccelni?
Igen. Zaklatni akartunk, mielőtt még te szekálhatnál valakit.
És sikerült? Hősök vagyunk?
- Mondjunk igent. - Légyszi!
Miért nem olyat pécézel ki, aki akkora, mint te, Colos? Például Mr. Branca.
- Nem akarok balhét! - Hagyjátok abba!
Will nem zaklatott soha senkit.
- Mi? - Tessék?
Én szekáltam őt.
És már nincs több gyümilé.
Szóval nem vagy zaklató?
- Nem. - De tök magas vagy!
Van egy olyan „velem ne szórakozz” kisugárzásod,
amiért egy csomó lány megőrül. Más lányok. Nem én.
- De megértem. - Értem.
Ahogy Zeke mondta, ő volt a zaklató. És engem zaklattak.
Megyek, megpróbálom letörölni magam.
Bocs! Nem zaklatás volt a lespriccelés.
- Csak véletlen. - Zeke, mi történt?
Nem vagyok rá büszke, de mielőtt elkezdtem
a Rocky Creek Általános Iskolát, ahova Will járt,
rengeteg suliba jártam már, mert a családom sokat költözött.
Mindig én voltam az új gyerek. És nem volt könnyű barátkozni.
Plusz az impulzuskontroll zavarom miatt
birkózni kezdtem mindenkivel.
Állandóan. Még azelőtt, hogy tudtam volna, hogy az egy sport.
Nem tehettem róla. Felgyülemlett bennem a feszültség.
Egy nap elkaptam az egyik fejét.
Azt hiszem, épp vécére akart menni,
és talán meg is ijedt, mert fejfogásba szorítottam.
És... egy kicsit bepisilt.
És mindenki rajta röhögött, és így kezdődött az egész.
Mikor a srác bepisilt, azok, akik szerint ez poén volt,
hívtak, hogy lógjak velük.
Én pedig próbáltam megnevettetni őket.
És bár csak az első fiú pisilt be miattam,
elneveztek „Csuri Zeke”-nek.
És igen, Will volt az egyik, akit szekáltam.
Csuri Zeke! Csuri Zeke!
De végre volt baráti társaságom, becenevem,
és életemben először úgy éreztem, hogy tartozom valahova.
Azta!
- Tudom. Durva. - Hát, elég gáz, Zeke.
Azt mondták, hogy tökéletes a nyakam a fejfogáshoz, de próbálok visszavenni.
Tudom. Szörnyű! Nem szeretek beszélni róla.
Nem is szeretek gondolni rá. Már nem vagyok olyan!
De Zeke, most lehetőséged van bocsánatot kérni, és helyrehozni,
jóvátenni a múltbéli hibákat.
Mindenképp bocsánatot kéne kérned.
Esetleg küldj neki egy gyümölcskosarat, vagy add neki a házad.
Vagy szponzorálj autópályát a nevében.
Nem hinném, hogy Will kész meghallgatni a bocsánatkérésem, vagy szóba állni velem.
Azt hiszem, az lesz a legjobb, ha tisztes távolságot tartok.
Nem, Zeke. Ne halogasd! Ez az egyetlen módja a továbblépésnek.
De én...
Csengetnek! Akkor erre majd visszatérünk, és egyelőre a tanulásra koncentrálunk.
Várj, Will! Találkoznál velünk a lépcsőn suli után, légyszi?
- Zeke mondani szeretne valamit. - De ha nem érsz rá, nem gond.
Későn szóltunk, értem. Biztos van valami dolgod.
Nem, ott leszek.
- Remek. - Remek.
Gyere, Will! Elviszlek a következő órára.
Veled van nekem is algebrám. Algeb-rám számíthatsz.
Hidd el, Zeke! Jó lesz így.
Ajjaj!
A többit el kell vinnem magammal.
Oké, mehetünk!
- Mint egy kis olasz mókus. - Igen.
Figyelj, Bob, akkor csak itt fortyogsz magadban, vagy mi lesz?
Valaki a Pesto'st fotózza puccos kamerával.
Szerinted az újságtól jött?
Jézusom! Elég volt! Odamegyek.
- Ne, Bob, ne! - Lindának igaza van, Bob. Mivégre?
„Mivégre”? Elég a „Miért?” is, Mort.
- Miért? - Engem kérdezel, vagy Bobot?
- Nem tudom. - Leleplezem.
Elmondom annak az újságírónak,
ha tényleg újságíró, hogy az én ötletem volt.
Ne már, Bob! Mi tudjuk, hogy a te ötleted volt. És te is tudod.
És holnap lesz egy másik ötleted.
Ha nem kapsz szívrohamot Jimmy miatt.
Igaz, Bob. És a terapeutám azt mondaná,
a saját boldogságoddal törődj,
és ne hasonlítgasd másokéhoz.
A terapeutád egy idióta.
Ezt vond vissza, Bob! Ne beszélj így dr. Marjorie-ról!
Az a nő annyi mindent kibírt az életben.
- Mi? - Nem mindig felé gurultak a golyók!
Oké, bocsánat! Biztos remek terapeuta. Csak még nem találkozott Jimmy Pestóval.
Bob!
Mennyi kis golyó! Pedig igazából csak levest akartam.
Tudom, Mort. Tudom.
Csak gondolkoztam: golyók, pizza golyók.
És akkor, Pizza Flipper! Bumm!
- Istenem! - Bob, benne leszünk az újságban!
Az interneten. Ahol tényleg számít. Anyám végre büszke lesz rám.
Nagyszerű. Volna egy érdekes információm a cikkhez.
- Bocsánat. Ki maga? - Én vagyok az, aki kitalálta...
Én találtam fel... Történetesen én találtam fel...
Nézze, nem tudom, mit csinálnak, de szorít a határidő, érti?
Velem kéne interjút készítenie!
Kit interjúvoljak meg? A Pizza Flipper feltalálóját,
vagy az utcáról beesett félnótást,
aki a sipítozásával nem hagy dolgozni?
Nem sipítozom!
Menjünk egy csendesebb helyre! Jöjjön a konyhába!
Megmutatom a sütőt, amiben kisülnek a dolgok.
Olyan, mint egy mikrohullámú sütő, de nem teljesen az.
Akkor maradsz?
Igen. Teszek róla, hogy az a fickó világgá kürtölje,
hogy Jimmy egy galád csaló.
Jól van. Kérsz egy kis vizet, míg vársz?
Nem, nem kérek vizet. Vagyis de. Egy kicsit szomjas vagyok.
- Köszönöm. - Hét dollár.
- Mi? - Megvagy! Ez a klasszikus húzásom.
Sehol sem látom Willt, J-Ju.
Na, húzok! Holnap újra megpróbáljuk.
Zeke, várj! Tudom, mit csinálsz.
Csak el akarod odázni a dolgot.
De képzeld csak! Az sehova sem vezet.
- Tudom, de... - Zeke, figyelj!
Mind műveltünk elítélhető dolgokat.
Andynek és Ollie-nak is bedumáltam, hogy egyke, nem ikrek.
- Hetekig szívattam őket. - Jesszus!
Az a fő, hogy felismerjük a hibáinkat, és tanuljunk belőlük. Így fejlődünk.
Lemaradtunk róla? Videóra vette valaki?
Még nem. De az is lehet, hogy Will már hazament és...
- Itt jön. - Fenébe!
És ezt csináljuk, amikor kicsengetnek a nap végén. Kijövünk.
És ezzel vége az iskolanézőnek Wagstaffban.
Hé, Will! Zeke szeretne mondani neked valamit. Zeke?
- Bocsánat, hogy szekáltalak. - Oké.
Bocsánat azért, amit műveltem, hogy menőnek tűnjek!
A fejfogásért, meg a többiért. De megváltoztam.
Remélem, meg tudsz bocsátani nekem, és mostantól fogva jól megleszünk.
Azta! Will, ez eléggé szívből jövő bocsánatkérés volt Zeke-től. Mit gondolsz?
- Nem fogadom el. - Mi? Mi a fenéért, Will?
Azért nem kért bocsánatot, amit valójában művelt!
- De... - Mert bepisiltél miatta?
Nem pisiltem be miatta.
Párszor fejfogásba szorított, de nem ez a gáz.
Hanem mi a gáz?
Hé, Jimmy Jr., nem kéne menned? Van az a valamid, nem?
Jobb, ha indulsz. Gyerünk! Indulj! Tűnés!
Kicsúfolt az „SZ”-em miatt.
Az eszed miatt? Mi van az eszeddel? Teljesen normálisnak tűnsz.
- Nem az eszem. A pöszeségem. - Mi? Komolyan?
Nem igaz, hogy kicsúfoltál valakit, mert pösze.
Ez nagyon gáz.
Csak egyszer, de meg is bántam, és többet nem csináltam ilyet!
- Várj! Te pösze vagy? - Harmadikban az voltam.
Azt mondtam: „Szállj le rólam, Zeke! Szemét vagy!” De pöszén így hangzott:
Fállj le rólam, Feke! Femét vagy!
És Zeke kicsúfolt.
Nem akartam, hogy a többiek sírni lássanak,
így elbújtam az egyik vécébe a szünet hátralévő részére.
Will!
Aztán bejöttek páran, meglátták a csukott vécéajtót,
és azt mondták: „Valaki kakál odabent”, mire kiszóltam: „Nem kakálok.”
De úgy hangzott, mintha sírva mondtam volna,
és a vécében sírni még rosszabbnak tűnt, így rájátszottam,
és azt mondtam: „Vagyis kakálok”, és fingó hangokat adtam ki,
hogy hihetővé tegyem a dolgot.
- Jól tetted. - Ne haragudj, Will!
És Jimmy Jr., légyszi!
Te vagy a legjobb barátom! Tudnod kell, mennyire megbántam!
Nem tudom, mit mondjak.
Azt hiszem, már az atlétagatyán sem akarok közösködni veled.
Ne mondj ilyet, J-Ju!
Igen, sokan nem tudják,
de én is beszédhibás vagyok.
- Tényleg? - Én soha...
Igen. Elég jól kijavítottam, de néha előjön.
Hinnetek kell nekem! Többször nem csináltam ilyet.
Voltak fejsatuk, de a beszéde miatt nem csúfoltam senkit,
se a kinézete, a magassága, a súlya, vagy bármi más miatt.
Meg kell bocsátanotok! Kell lennie valaminek, amit tehetek.
Nem tudom, hogy tudnád jóvátenni, Zeke.
A pénz mindig jó. 100 dolcsi fejenként? 50 nekem a közvetítésért?
Mutasd meg a segged, hadd csúfoljanak!
- Jó. - Azta!
- Zeke, ne... - Mondjuk, megnyalhatnád a fikafalat.
- Mi? - Igen.
- Érdekes. - Az bizonyítaná, hogy nagyon megbántad.
Oké. Úgy néz ki, megnyalok egy fikafalat.
Azta! Nem csípem a tanórán kívüli foglalkozásokat,
de emiatt itt maradok.
Hogyhogy még a vize sem jó?
Ne már, Bob! Mi tudjuk, hogy a te ötleted volt. És te is tudod.
És holnap lesz egy másik ötleted.
A saját boldogságoddal törődj, ne hasonlítgasd másokéhoz.
- Lindának igaza van, Bob. Mivégre? - Mivégre? Elég a „Miért?” is, Mort.
Köszönöm! Az olvasóink imádni fogják. Jó. Még mindig itt van.
Tovább beszélek kifelé, hogy ne szólítson meg.
Viszlát! Minden jót!
Bob, mit keresel még itt? Ennél valami jót? Hoppá! Poén volt.
El akartam mondani mindenkinek, hogy hazug vagy és elloptad az ötletemet.
Te vagy az!
De most már csak neked akarok mondani valamit.
- Mit, Bob? - Nem cserélnék veled.
Ja, persze. Inkább küszködnél,
egy felkapott étterem és egy majdnem felújított 280Z helyett? Ugyan!
Nekem mindig lesznek más ötleteim, Jimmy. Ez nem is az egyik legjobb volt.
Lehet, hogy az egyik legrosszabb.
És mivel neked és a vendégeidnek tetszik, ez vészjelzés.
- Jaj! - Szóval ezt az ötletet megtarthatod.
Nincs rá szükségem. Minden, ami kell, megvan itt.
Húha!
- Mit húházol? - Elnézést! Ennyi önbizalom kéne.
- Csak fogd be! - Oké, befogom. Kinyitom.
- Visszajöttél. Na végre! - Mi volt? Nagy balhét csaptál?
Elloptad az újságíró tollát és összefirkáltad a noteszét?
Nem. Azt mondtam Jimmynek, hogy nem cserélnék vele.
Bobby, milyen bölcs vagy! Egy igazi kis Bobby Buddha.
És hogy holnap lesz egy másik, jobb ötletem.
- Igen, én is ezt mondtam. - Azt hiszem, tőled loptam.
Hát, nem fogok nagy ügyet csinálni belőle, mint egy jóképű, cuki szakács.
- Rólad beszél, Bob. - Kösz, Teddy.
- Mennyi fika! - Becses emlékek.
- Most már inkább fika, mint fal. - Oké. Kezdem!
Várj, Zeke! Nem kell megtenned!
Hajlandó lettél volna fikát nyalni. Ennyi elég.
Végül is.
- Biztos? - Igen.
Jimmy Juniort kérdeztem. Mármint téged is, de őt is.
Igen. Will jól mondja.
Akkor még nem ismertelek, most ismerlek, Zeke. Ismerem a szíved.
Haver, J-Ju...
- Mit csinálsz? - Ne! Nem kell megtenned.
Ettől lesz még szebb a dolog.
- Eszméletlen! - Igen!
- Azta! - Zeke!
Nem is volt olyan rossz. De most... Jesszusom! Mindjárt hányok!
Bakker! Te vagy a legjobb barátom, Jimmy Jr.
Te vagy a legjobb barátom, Zeke, akkor is, ha most nem tudok rád nézni.
Vágom. Na kit nyaljak meg fikás nyelvvel? Gyerünk! Ki akarja?
- Gyerünk! Gyere ide, J-Ju! - Undi!
Elkaplak a fikás nyelvemmel!
Ez nem zaklatás. Ez baromkodás! Gyertek ide! Gyertek!
Tekster af: Kwaysser Erika