E Casa ta FUNERARĂ și Crematoriul
JARTIERĂ ÎNTRERUPTĂ
MAREA DESCHIDERE
MAREA REDESCHIDERE
EXTERMINATORII MIȘUNĂ-N CEAȚĂ
MAREA RE-REDESCHIDERE
MAREA RE-RE-REDESCHIDERE
MAREA RE-RE-RE-REDESCHIDERE
Am o idee de marketing pentru ideea noastră cu Tank Bottoms.
Iat-o! „Tank Bottoms, maiouri pentru fundul tău.”
Ce tare e!
Știu. Zeke, e cea mai bună invenție vestimentară din istorie.
Să înlocuim buzunarele cu găuri pentru aerisire?
Suntem cei mai buni antreprenori!
Mai degrabă ante-pre-noua-lume, pentru că ideea e revoluționară.
Și uite și mai multe dulapuri! Mai sunt și dulapurile de acolo...
Avem orice îți taie capul.
Bună! Urați-i bun-venit în stilul Wagstaff noului nostru coleg, Will.
Will, ei sunt colegii tăi de clasa a VIII-a, Jimmy Jr. și Zeke.
- Bună! - Salut!
Fugi, Will! Scapă cât mai poți!
Ei sunt Louise și Gene, frații mei. Niște derbedei.
În ce clasă ești, Will? A paisprezecea?
Sunt doar un elev înalt în clasa a VIII-a. Bună, Zeke!
- Bună, Will! - Deci, despre ce vorbiți?
Despre ceva care o să revoluționeze industria modei
și viața de zi cu zi: Tank Bottoms.
Corect. Pantalonii ăia ai voștri fără buzunare.
Da. Asta e varianta foarte simplificată, dar da.
Mi-am amintit. Trebuie să merg la ore. Am plecat. Bine.
- Dar nici n-a sunat clopoțelul. - Frate!
Scuze! Nu te aud din cauza gălăgiei de pe hol.
Ne vedem la ore.
- Bine. - De obicei, Zeke nu e așa.
- Știu cum e Zeke. - Da?
Am fost la aceeași școală în clasa a III-a.
- Era numit „Zeke, frenezia pipiului”. - Poftim? De ce i se zicea așa?
Urina cel mai mult? Ca durată sau distanță? Sau ambele?
Nu chiar.
- Bine. Continuăm turul? - I-ai arătat lui Will peretele cu muci?
- Perete cu muci? - E ce sugerează denumirea.
Vezi dacă ghicești care sunt ai mei!
Îți dau un indiciu. Sunt maro, ca ochii tatălui lor.
„Bună! Eu sunt Bob! Îmi place să mătur, dar nu pot să-mi păstrez clienții.” Bum!
Rima poate fi răutăcioasă.
„Eu sunt Jimmy. Îmi place să stau în fața restaurantului meu.”
Stai! De ce vii încoace?
M-am plictisit. Știi cum e, nu? Din cauza vieții tale.
Bine, mersi că ai venit să-mi spui asta.
Nu prea am clienți în ultima vreme. Nici tu?
- Da. Ai nevoie de ceva? - Ai și tu un șobolan...
- Da. Se mai întâmplă. - O turmă.
O turmă de șobolani cu gândaci
și, din senin, oamenii nu mai mănâncă spaghete.
Ai avut o turmă de șobolani cu gândaci?
Da. Tu n-ai avut niciodată?
Nu în același timp. Șobolanii și gândacii noștri nu se înțeleg.
Ai noroc, atunci. Hamburgerul Groapa cu bile?
Încerc ceva nou.
Sunt o grămadă de chiftele mici în loc de o chiftea.
Chiftele mici?
Mă prosteam și eu. Brânza le ține legate.
- Da? Adică... - Bine, pa!
Bine. Pa!
- Ești un pârț. - Bine.
A fost o conversație aproape normală, dar tu ești tu, așa că ai spus asta.
Ăsta ești tu.
Sunt eu nebun sau ăsta ar arăta bine ca apartament?
Iei niște flori, un minifrigider...
Practic, e mai bine decât unde trăim acum.
Mi-au mai venit idei pentru Tank Bottoms.
Tank Bottoms e cam dificil de reținut, așa că mă gândeam la TB.
Da.
Dar problema e că așa începe prescurtarea pentru tuberculoză.
- Sună grozav! - Mă asculți?
- Da. Scuze! - La ce te uiți?
- La nimic. - La jocul tetherball? Doamne, încă un TB!
Deci ăsta este tetherball.
Te poate lua prin surprindere, deci, dacă joci, ai grijă!
Vrei să încerci? Ai ratat-o.
- Sunt bine. - Scuze! Revin imediat.
Bine.
Ce zici de sloganul ăsta? „TB-ul pe care ți-l dorești.”
Îmi place, dar trebuie să plec. Trebuie să ajung urgent undeva.
Ce naiba? A fost a doua oară azi când Zeke pur și simplu a fugit.
Când îl taie, îl taie. L-a apucat frenezia pipiului.
Ketchupul iubește muștarul Dar asta cam tulbură ketchupul
Așa că le acord niște spațiu...
- Cu ce te servesc azi, Teddy? - Cu un cheeseburger și cartofi prăjiți.
Serios? Te-ai uitat la hamburgerul zilei?
Nu știu. O grămadă de chiftele mici de hamburger?
Da. Ai o groapă cu bile în gură, și papilele tale gustative țopăie în ea.
E interesant, Teddy. Mă distrez cu texturile.
Da, e foarte distractiv. Pur și simplu nu vreau să mă distrez.
Așa. Cu o grămadă de bile în gură.
Bine. Unii sunt pur și simplu mai deschiși la idei noi. Și ești prost.
- Exact. Poftim? - Nimic.
ÎNCERCAȚI NOUA PIZZA GROAPA CU BILE
Ce...
- Jimmy, pizza Groapa cu bile? - E tare, nu?
Am rupt o pizza, am făcut-o bile
și am pus-o peste altă pizza. Ca o groapă cu bile.
Mi-ai furat ideea.
Poftim? Nu. Tu ai un hambuger. Eu am o pizza.
- Sunt diferite. - Sunt diferite.
Au același nume.
Care merge pentru un hamburger, pentru că e ca un...
Ascultă, Bob! Amândoi am avut aceeași idee.
- Vom vedea la cine îi iese mai bine. - „Cui” îi iese mai bine.
- Du-te înăuntru, Trev! - Ce e? Doamne! Gramatica e importantă.
E furt, Jimmy. Știi ce pățesc hoții?
- Ce, Bob? - Își primesc pedeapsa binemeritată.
Pedeapsa binemeritată? Asta e din Mary Poppins?
Și ce dacă e? Era o dădacă minunată.
E timpul pentru ravioli
Sigur nu-i voi ocoli Da
M-aș mira dacă da.
Chiar nu mănânci la cantină?
Nu am chef azi. De ce trebuie să mâncăm împreună?
De ce nu mâncăm separat și contemplăm în liniște?
O să mănânc la bibliotecă.
Dar la bibliotecă nu e mâncare. Și nu ți-ai adus mâncare la pachet.
Nu are niciun sens. Stai! E vorba despre Will?
Care e faza cu frenezia pipiului?
Ai făcut pe tine sau ceva de genul ăsta, și el a făcut mișto de tine?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Azi vreau să stau singur la bibliotecă.
Nu într-un mod rău. Îmi place să citesc. Îmi place. Pa!
Doamne! Cred că Zeke a fost agresat. Dragul meu prieten! Dragul meu Zeke!
Deci Will e un bătăuș.
Așa se pare. Willy Bătăușul, alias Bătăwolly.
Nu-mi plac bătăușii.
Mai ales în școala noastră. Și în clasa surorii noastre.
Dacă o face pe Tina să facă pipi, și apoi o umilește?
- Deja se chinuie destul. - Da.
- Trebuie să-i punem stop. - Cred că e „floc”.
Să-i dăm lui Will să guste din propria rețetă!
Medicină occidentală. Deloc holistică.
- Am un plan bun, Gene. - Și eu. O să cer ravioli în plus.
Un plan de a ne răzbuna pe Will în numele lui Zeke,
ca să-i arătăm că aici nu tolerăm bullyingul.
- Corect. Da. - Amândoi luăm câte o cutie de suc.
- Nu-l bei pe al tău. - Nu-mi place asta.
Apoi îi invităm pe Tina și pe Will să stea în fața noastră.
De ce n-ar sta lângă frații inofensivi ai Tinei, nu?
- Suntem grozavi. - Ei nu știu că ascunzi o cutie de suc
care țintește între picioarele lui Will.
Eu o să fac conversație în timp ce tu pregătești lovitura
și, când spun „Ce ravioli interesante”,
tu storci cutia
ca să-l stropești pe Will între picioare ca și cum ar fi făcut pipi.
Se va ridica când va simți sucul,
apoi o să țip: „Uitați-vă la Will, frenezia pipiului!”
Toată lumea din cantină se va uita la el
și va râde, și apoi Will va spune:
„Nu-i așa că am primit ce meritam?
„Mersi, Louise și Gene, că m-ați pus la punct.
„Dacă voi ați făcut asta. Nu sunt sigur.”
Mă despăgubește cineva pentru sucul risipit?
În următoarea viață. Care poate fi în curând, dacă ne ucide Will,
dar trebuie să ne asumăm acest risc.
Vreți să-i faceți ceva lui Will?
Ceva foarte eroic, da. De ce?
Și mie îmi pare rău de Zeke, dar nu cred că violența e soluția.
Cu siguranță este.
Dacă agresezi un agresor, tot agresor ești.
- N-am chef de ghicitori. - Astea arată interesant.
Ce sunt? Pernuțe cu brânză?
Ți-ai strâns cocul? Arată superb.
- Da. Mulțumesc. - Eu îți mulțumesc.
Cum e cheesburgerul tău obișnuit pe care l-ai putea gusta în orice zi?
Foarte bun, Bob.
Nu pot să cred că Pesto mi-a furat ideea cu hamburgerul!
Uneori, oamenilor le vine simultan aceeași idee.
Mai știi când Impact nimicitor s-a lansat în același an cu Armageddon?
Sau când Steve Harvey a început să chelească imediat ce am început și eu?
- Dubios! - Nu e deloc așa.
Mie mi-a venit prima dată ideea. El a văzut-o și a furat-o.
Doamne! Se face coadă.
Poftim? Nu. Poate au venit din alt motiv
și stau la câțiva metri distanță privind în aceeași direcție
și așteptând să intre.
Ați văzut ce fac la pizzeria lui Pesto? Pizza cu bile. Ce idee simpatică!
A fost ideea mea!
Comandă hamburgerul zilei! Nu face greșeala mea!
Un hamburger al zilei, te rog! Ia te uită!
- Hamburger cu bile. Distractiv! - Nu mă lua peste picior, Mort!
Doamne, chiar ai dat-o-n bară, Mort.
Bună, prieteni! N-ar trebui să ne mai întâlnim așa.
- Glumesc. - Nu pe partea aia, Rudy!
- Stai aici! - Poftim? De ce?
- Acolo bate ciudat lumina. - Bine.
Zeke! Ai venit. Cum a rămas cu biblioteca?
Era prea gălăgioasă?
M-a văzut dl Frond și a zis că trebuie să mă hrănesc.
Am zis că citesc o carte de bucate și compensez, dar n-a fost de acord.
Nu citeam o carte de bucate. Doar stăteam cu mâinile așa.
Zeke, vreau să știi că sunt alături de tine și țin la tine.
- Vrei niște ravioli? - Da.
Vorbeam cu Zeke.
Nu-ți face griji, Zeke! Ne ocupăm noi.
- Mulțumesc. Dar... Poftim? - O să-l punem cu labele pe bot pe Will.
- Bătăwolly. - Ce să faceți?
Nu trebuie să te ascunzi. Ne-am dat seama.
Știm că ai fost agresat.
- Zeke a fost agresat? - Stați!
Înțeleg că nu ai vrut să-mi spui,
fiindcă sunt popular și ți-a fost rușine.
Nu. Nu înțelegeți.
Ascultă, când Tina și Will se vor așeza, o să-i distrag atenția lui Will,
Gene o să-l stropească între picioare cu suc de mere.
Cu sucul meu. Unii dintre noi fac niște sacrificii enorme astăzi.
- Nu! Prieteni, nu! Nu faceți asta! - Uite, că vine! Tina! Will! Veniți aici!
Salutare tuturor! Am stat la coadă pentru masa de prânz.
A decurs bine. Și la școala lui se servea prânzul.
- Tina, stai în fața mea! - Bine.
Bună, Will! Deci stai aici. Ce tare!
Super!
Will, cum ți se pare Wagstaff până acum?
Uită-te la mine când răspunzi și nu privi altundeva!
Mi se pare în regulă.
- Will... - Poftim?
Ce ravioli interesante!
- Gene, nu! - Ce faci?
Unde e? Dă-mi-l! Haide!
- Încetează! Strici totul. - Ce se întâmplă sub masă?
Dă-i drumul!
Will, cum ți se pare peretele cu muci?
- Mucificat, nu? - Ce?
- La naiba, Gene! - L-ai nimerit pe Zeke?
Vestea proastă e că da. Vestea bună e că a mai rămas suc.
Nu spune, Will! Nu spune!
- Ce să spun? - Zeke, frenezia pipiului.
- Scuze, Zeke! - Stați puțin!
Nu aveam de gând să spun... Stai! Pe mine voiai să mă stropești?
Da. Voiam să te agresăm înainte să apuci să agresezi pe altcineva.
A funcționat? Suntem eroi?
- Să spunem că da. - Prieteni, vă rog!
De ce nu te iei de cineva pe mărimea ta, pălugă ce ești? Ca de exemplu, dl Branca.
- Nu vreau probleme. - Încetați cu toții!
Will nu a agresat pe nimeni.
- Poftim? - Ce ai zis?
Eu am fost agresorul.
Și asta a fost ultima mea gură de suc.
Deci nu ești un bătăuș?
- Nu. - Dar ești foarte înalt.
Ai o atitudine care evocă „Nu vă puneți cu mine”,
care a înnebunit multe fete de aici. Pe alte fete. Nu pe mine.
- Dar înțeleg. - Văd.
După cum a spus și Zeke, el a fost agresorul. Eu am fost agresat.
Mă duc să încerc să mă usuc.
Scuze! Nu te-am stropit ca să te agresez.
- A fost un accident. - Zeke, ce s-a întâmplat?
Nu sunt mândru de asta, dar, până să mă mut
la Școala Rocky Creek la care mergea Will,
deja fusesem la multe școli, fiindcă familia mea se mutase de multe ori.
Mereu eram colegul nou și nu mi-a fost ușor să-mi fac prieteni.
Din cauza asta și a impulsivității mele,
am început să mă lupt cu copiii.
Încontinuu. Dinainte să știu că e un sport.
Nu mă puteam abține. Eram foarte agitat.
Într-o zi am prins un copil de gât.
Cred că l-am prins în drum spre baie
și poate că era și speriat pentru că îl strângeam de gât.
Și... Ei bine, a făcut pipi pe el
și toată lumea a râs și așa a început totul.
După acel incident, cei cărora li s-a părut amuzant au zis:
„Vino să stai cu noi!”
Apoi am tot încercat să-i fac să râdă.
Deși am făcut doar un copil să facă pe el,
m-au numit „Zeke, frenezia pipiului”.
Și, da, Will a fost unul dintre copiii pe care i-am agresat.
Zeke, frenezia pipiului!
Aveam un grup de prieteni, o poreclă
și a fost prima dată când m-am simțit integrat.
Uau!
- Știu. E grav. - E destul de rău, Zeke.
Mi s-a spus că am un gât numai bun de strangulat, dar încerc s-o las mai moale.
E groaznic. Nu-mi place să vorbesc despre asta.
Nu-mi place să mă gândesc la asta. Nu mai sunt același om.
Dar, Zeke, acum ai șansa să-ți ceri scuze, să te revanșezi,
să îndrepți greșelile din trecut.
Ar trebui să-ți ceri scuze.
Poate îi trimiți un aranjament comestibil sau îi oferi casa ta.
Sau faci voluntariat în numele lui.
Will nu pare să fie pregătit să-mi asculte scuzele sau să vorbim.
Cred că cel mai bun lucru ar fi să păstrez o distanță de bun-simț.
Nu, Zeke. Fă-o acum! Doar așa poți să treci peste.
Dar eu...
Clopoțelul! Lăsăm discuția pe mai târziu și să ne concentrăm pe studii!
Will, stai! După ore, putem să ne vedem pe treptele din față?
- Zeke vrea să-ți spună ceva. - Dacă ai treabă, e în regulă.
E prea din scurt, înțeleg. Probabil că ai planuri.
Nu, ne vedem acolo.
- Super! - Super!
Hai, Will! Te conduc la următoarea ta oră.
Cred că avem ora de algebră. Te conduc.
Crede-mă, Zeke, o să fie bine.
Măiculiță!
Cred că iau restul la pachet.
Și cu asta, basta.
- Ca o mică veveriță italiană. - Da.
Deci, Bob, o să fierbi în continuare sau ce?
Cineva pozează restaurantul Pesto cu o cameră șmecheră.
Crezi că e reporter?
Dumnezeule! Gata. Mă duc acolo.
- Nu, Bob, nu face asta! - Linda are dreptate, Bob. Cu ce scop?
„Cu ce scop?” Zi doar: „De ce?”, Mort!
- De ce? - Mă întrebi pe mine sau pe Bob?
- Nu știu. - O să-l dau în vileag.
O să-i spun reporterului,
dacă într-adevăr e reporter, că a fost ideea mea.
Zău așa, Bob! Știm că a fost ideea ta. Și tu știi că a fost ideea ta.
Și mâine o să ai altă idee.
Dacă nu faci infarct din cauza lui Jimmy.
Linda are dreptate. Psihologa mea ar spune
să te concentrezi pe fericirea ta
și să nu te compari cu alții.
Psihologa ta e idioată!
Retrage ce ai spus, Bob! Nu vorbi așa despre dna dr. Marjorie!
Femeia aia a îndurat multe la viața ei.
- Poftim? - Lucrurile n-au mers în favoarea ei.
Bine, scuze! Probabil că e minunată. Dar probabil că nu-l cunoaște Jimmy Pesto.
Bob!
Ce de biluțe! Eu voiam doar supă.
Știu, Mort. Știu.
Pur și simplu m-am gândit la bile pe pizza.
Apoi, pizza Groapa cu bile. Bum!
- Dumnezeule! - Bob, o să apărem în presă.
Pe internet. Unde contează. Mama va fi, în sfârșit, mândră de mine.
Super! Am o informație interesantă pentru articol.
- Scuze, tu cine ești? - Eu sunt cel care a inventat...
Am inventat... Eu am inventat...
Uite, nu știu ce-i asta, dar am un termen-limită de respectat.
Mie ar trebui să-mi iei interviu.
Să-l intervievez pe inventatorul pizzei Groapa cu bile
sau pe individul care a dat buzna
și care zbiară în timp ce încerc să muncesc?
Nu zbier.
Să mergem într-un loc mai liniștit! Hai în bucătărie!
Pot să-ți arăt cuptorul în care se întâmplă magia.
Arată ca un cuptor cu microunde, dar nu e chiar un cuptor cu microunde.
Deci mai stai?
Da. O să mă asigur că tipul ăla spune întregii lumi
că Jimmy este un impostor.
Bine. Vrei niște apă în timp ce aștepți?
Nu, nu vreau apă. De fapt, ba da. Mi-e cam sete.
- Mulțumesc. - Șapte dolari.
- Poftim? - Te-am păcălit! Tipic mie.
Nu-l văd pe Will, J-Ju.
Mă duc acasă. Mai încercăm mâine.
Zeke, stai! Știu ce faci.
Încerci să tărăgănezi.
Ghici ce! Până aici ți-a fost.
- Știu, dar... - Zeke, ascultă!
Toți am făcut lucruri reprobabile.
Le spuneam lui Andy și Ollie că sunt una și aceeași persoană.
- I-a afectat săptămâni întregi. - Vai!
Ideea e că ne recunoaștem greșelile și învățăm din ele. Așa evoluăm.
Am ratat momentul? L-a filmat cineva?
Nu încă. Și, din câte știm, Will poate a plecat deja acasă...
- Vine. - Fir-ar să fie!
Și asta facem când sună clopoțelul la sfârșitul zilei. Ieșim.
Și cu asta se încheie turul Wagstaff de bun-venit.
Bună, Will! Zeke vrea să-ți spună ceva. Zeke?
- Îmi pare rău că te-am agresat. - Bine.
Regret că am făcut asta ca să-i impresionez pe alții.
Că am strâns oamenii de gât... Dar nu mai sunt așa.
Sper că mă poți ierta și că ne putem înțelege bine de acum încolo.
Uau! Will, Zeke și-a cerut scuze din toată inima. Ce părere ai?
- Nu le accept. - Poftim? Ce naiba, Will?
Nici nu și-a cerut scuze pentru ce a făcut, de fapt.
- Dar... - Că ai făcut pipi pe tine din cauza lui?
Nu am făcut pipi.
M-a strâns de gât de câteva ori, dar nu asta e partea gravă.
Dar care e partea gravă?
Hei, Jimmy Jr., nu trebuie să pleci? Ai treaba aia, nu?
Ar trebui să pleci. Du-te! Fugi! Pleacă!
A făcut mișto de sâsâitul meu.
De sforăit? Nu te-am auzit niciodată să sforăi.
- Nu de sforăit. De sâsâit. - Poftim? Serios?
Nu pot să cred că ai râs de sâsâitul cuiva, Zeke.
E aiurea rău!
S-a întâmplat doar o dată și m-am simțit prost. Nu s-a repetat.
- Stai așa! Ești sâsâit? - Eram, în clasa a treia.
Am zis: „Stai, Zeke! Ești un prostălău!” Dar eram sâsâit, așa că a ieșit...
Ștai, Zeke! Ești un proștălău!
Și Zeke a râs de mine.
N-am vrut să mă vadă toată lumea plângând,
așa că mi-am petrecut restul pauzei ascuns în baie.
Will!
Apoi au intrat niște copii și au văzut cabina cu ușa închisă
și au zis: „Cineva face caca”, iar eu am zis: „Ba nu.”
Dar a părut că plâng când am spus asta,
și părea mai grav să plâng în baie. Am ales varianta în care făceam caca
și am zis: „Bine, asta fac”, am făcut niște sunete de pârț
și am încercat să fac totul să pară credibil.
- Bravo ție! - Îmi pare rău, Will.
Și, Jimmy Jr., te rog.
Ești cel mai bun prieten al meu. Îmi pare foarte rău.
Nu știu ce să zic, Zeke.
Nici nu știu dacă mai vreau să fac Tank Bottoms cu tine.
Nu spune asta, J-Ju!
Adică, da, mulți oameni nu știu asta,
dar și eu am o deficiență de vorbire.
- Serios? - Niciodată...
Da. Am corectat-o în mare măsură, dar uneori se observă.
Trebuie să mă credeți. Nu am mai făcut niciodată așa ceva.
M-am mai bătut, dar nu m-am mai luat niciodată de dicția,
aspectul, înălțimea sau greutatea cuiva.
Trebuie să mă iertați, prieteni. Trebuie să pot să fac ceva.
Sincer, nu știu cum poți să rezolvi asta.
Banii nu strică. 100$ de fiecare? Pentru mine, 50 pentru intermediere?
Arată-le fundul și lasă-i să râdă de el?
- Bine. - Uau!
- Zeke, nu... - Ai putea să lingi peretele cu muci.
- Poftim? - Da.
- Interesant! - Ar arăta că regreți cu adevărat.
Bine. Se pare că o să ling un perete cu muci.
De obicei, nu mă interesează activitățile de după ore,
dar o să stau pentru asta.
Cum e posibil să nu fie bună nici apa?
Zău așa, Bob! Știm că a fost ideea ta. Și tu știi că a fost ideea ta.
Și mâine o să ai altă idee.
Trebuie să te concentrezi pe fericirea ta, să nu te compari cu alții.
- Linda are dreptate, Bob. Cu ce scop? - „Cu ce scop?” Zi doar: „De ce?”, Mort!
Mersi. Cititorilor noștri le va plăcea. Bun. Tipul ăsta n-a plecat.
O să vorbesc în timp ce ies ca să nu mi se adreseze.
Ne mai vedem. Pa!
Bob, ce mai faci aici? Cauți mâncare bună? Te-am ars!
Am venit să le spun tuturor că ești un mincinos care mi-a furat ideea.
Ba tu ești.
Dar acum nu vreau decât să-ți spun ție ceva.
- Ce anume, Bob? - Nu aș vrea să fiu în locul tău.
Da, sigur. Preferi s-o duci de pe azi pe mâine
în loc să deții un local popular și un 280Z în mare parte restaurat?
Pot să mă gândesc la alte idei, Jimmy. Asta nici măcar n-a fost cea mai bună.
Ar putea fi printre cele mai rele.
Și e un semn de îngrijorare că le place clienților tăi.
- Au! - Așa că poți să păstrezi ideea asta!
N-am nevoie de ea. N-am nevoie decât de ce e aici, sus.
Uau!
- Fără „Uau”! - Scuze. Vreau și eu încrederea asta.
- Mai taci! - Bine, tac. Nu mai tac.
- Te-ai întors, în sfârșit! - Ce s-a întâmplat? Ai făcut scandal?
I-ai furat pixul reporterului și i-ai scris peste notițe?
Nu. I-am spus lui Jimmy că n-aș vrea să fiu în locul lui.
Bobby, ce înțelept ești! Ca un mic Bobby Buddha.
Și i-am spus că mâine o să am o idee mai bună.
- Asta ți-am spus și eu. - Cred că am furat ideea de la tine.
Eu n-o să fac mare zarvă, ca alți bucătari frumușei.
- Vorbește despre tine, Bob. - Mersi, Teddy.
- Câți muci! - Amintiri prețioase.
- Deja sunt mai mulți muci decât perete. - Bun. Începem.
Stai, Zeke! Nu trebuie să faci asta.
Ai fost dispus să lingi muci. E suficient.
Presupun că da.
- Ești sigur? - Da.
L-am întrebat pe Jimmy Jr. Adică, și pe tine, dar și pe el.
Da. Will are dreptate.
Nu te știam atunci, dar acum te cunosc, Zeke. Îți cunosc inima.
Frate, J-Ju...
- Ce faci? - Oprește-te! Nu trebuie să faci asta.
O să facă totul să fie și mai frumos.
- Scârbos! - Da!
- Uau! - Zeke!
N-a fost atât de rău. Dar o să... Doamne, o să vomit!
Ești cel mai bun prieten al meu, Jimmy Jr.
Ești cel mai bun prieten al meu, Zeke, chiar dacă nu mă pot uita la tine acum.
Am înțeles. Acum, cine vrea să fie lins de o limbă plină de muci? Hai, cine vrea?
- Hai! Vino aici, J-Ju! - Scârbos!
O să te prind cu limba mea plină de muci.
Asta nu e agresiune. Ne jucăm. Vino aici, haide!
Subtitrarea: Valeriu Cosa