BOBS BURGARE
Begravningsbyrå & krematorium
SVANPRINSESSAN KORSETT
STOR INVIGNING
STOR NYINVIGNING
SVÄRM OCH GOSIG INSEKTSUTROTARE
STOR NY-NYINVIGNING
STOR NY-NY-NYINVIGNING
STOR NY-NY-NY-NYINVIGNING
Du, jag kom på en slogan för vår idé om tankshorts.
Hör på det här: "Tankshorts, tanktoppar för gumpen."
Låter grymt.
Jag vet. Zeke, det här är typ världens bästa modeuppfinning.
Att byta ut fickorna mot hål för ventilation?
Vi är de bästa entreprenörerna någonsin.
Eller entre-pre-ny-aktör, för vår idé är något helt nytt.
Här har vi ännu fler skåp. Och så har vi skåpen där borta.
Vad du än behöver, har vi det.
Hej, killar. Hälsa på skolans nyaste elev, Will.
Will, det här är åttondeklassare Jimmy jr och Zeke.
- Hej. - Läget?
Spring, Will. Stick innan det är för sent.
Det här är Louise och Gene, mina syskon. Små rackarungar.
Vilken klass går du i, Will? Fjortonde?
Nix. Bara en lång åttondeklassare. Hej, Zeke.
- Hej, Will. - Så, vad pratade ni om?
Något som kommer att revolutionera modeindustrin
och förändra våra liv, de så kallade tankshortsen.
Just det. "Shorts utan fickor"-grejen.
Ja, det är en väldigt förenklad förklaring, men ja.
Jag kom precis att tänka på en sak. Jag måste till lektionen. Jag drar nu.
- Men det har inte ringt in än. - Attans.
Ledsen. Jag hör dig inte för allt prat i korridoren.
Vi ses i klassrummet.
- Okej. - Zeke brukar inte bete sig så.
- Jag vet hur Zeke är. - Gör du?
Vi gick på samma skola i trean.
- Alla kallade honom "Kissmästare Zeke". - Va? Varför då?
Kissade han längst? På tid? Avstånd? Eller en kul kombination?
Inte direkt.
- Ska vi fortsätta med rundturen? - Har du visat Will snorkråksväggen än?
- Snorkråksväggen? - Det är som det låter.
Försök gissa vilka som är mina.
En ledtråd. De är bruna som pappsens ögon.
"Jag heter Bob. Jag gillar att sopa rent, men med jobbet går det klent." Svisch.
Rim kan vara elaka.
"Jag heter Jimmy. Jag gillar att stå och glo utanför min restaurang."
Vänta. Varför är du på väg hit?
Jag är uttråkad. Du vet hur det känns, va? Med tanke på ditt liv?
Okej, tack för att du kom och sa det.
Det har varit lugnt hos mig på senaste tiden. Här också?
- Ja. Behövde du något? - Det räcker med en råtta.
- Sånt händer i vår bransch. - Råttflock.
Några råttor täckta av kackerlackor
och nu vill folk plötsligt inte äta här.
Några råttor täckta av kackerlackor?
Ja. Har det aldrig hänt dig?
Inte samtidigt. Våra råttor och kackerlackor gillar inte varandra.
Tur för dig. Bollhavsburgare?
Det är bara en grej jag testar.
Miniköttbullar istället för en biff.
Miniköttbullar?
Jag lekte bara med idén. Osten håller dem på plats.
- Ja? Jag menar... - Okej, hejdå.
Okej. Hejdå.
- Du är en fis. - Visst.
Vi hade nästan en normal konversation. Men du sabbade det, för att du är du.
Det var ditt fel.
Är jag galen eller vore det här en perfekt lägenhet?
Behövs bara några växter, ett litet kylskåp...
Det vore en uppgradering jämfört med vårt hus.
Jag har några idéer vad gäller våra tankshorts.
Tankshorts är ganska långt, varför inte kalla dem TS?
Visst.
Problemet är att TS också står för teknisk support.
- Låter jättebra. - Zeke, lyssnar du ens?
- Ja. Ledsen. - Vad kollar du på?
- Ingenting alls. - Smashboll? Teamsporten? TS igen.
Så, ja, det här är vår smashboll.
Den kan vara lömsk, så passa dig om du spelar.
Vill du ge det ett försök? Du missade.
- Jag mår bra. - Ledsen, kommer strax.
Okej.
Vad sägs om det här som slogan: "TS du vill ha att göra med."
Älskar det. Men du, jag måste dra. Måste sticka någonstans riktigt snabbt.
Vad i hela friden? Det är andra gången som Zeke bara rusar iväg idag.
Nöden har ingen lag. Han måste kissa.
Ketchup älskar senap Men kärlek ger en hjärtklapp
Så jag lämnar dem i enrum...
- Vad är du sugen på idag, Teddy? - Bara en cheeseburgare och pommes.
Säker? Har du tagit en titt på dagens burgare?
Jag vet inte. Miniköttbullar?
Ja. Tänk dig att din mun är ett bollhav och smaklökarna hoppar runt i det.
Det är intressant, Teddy. Jag leker med konsistens.
Ja, låter väldigt kul. Men jag vill inte ha kul.
På det sättet. Med munnen full av miniköttbullar.
Visst. Vissa är bara mer öppna för nya idéer. Och du är dum.
- Precis. Va? - Det var inget.
DAGENS PROVA VÅR NYA BOLLHAVSPIZZA
Vad i...
- Jimmy, en bollhavspizza? - Smart, va?
Jag slet sönder en pizza, gjorde bollar,
och la dem på ännu en pizza. Som ett bollhav.
Du stal min idé.
Va? Nej. Din är en burgare. Min är en pizza.
- Helt annorlunda. - Helt annorlunda.
De heter samma sak.
Vilket funkar för en burgare, för den består redan av delar...
Hör på, Bob. Vi hade båda samma idé.
- Vi får se vem det funkar bäst för. - För vem det fungerar bäst.
- Gå in bara, Trev. - Va? Jisses. Ordval spelar roll.
Du stjäl, Jimmy. Du vet vad som händer med tjuvar, va?
- Vad, Bob? - De får sin vedergällning.
Vedergällning? Varifrån fick du det, Mary Poppins?
Än den, då? Hon var en grym barnflicka.
Det är dags för pasta
Lunch får man inte förhasta Nej
Det vore inte likt dig.
Tänker du verkligen inte äta i matskalen?
Jag känner inte för det idag. Varför alltid äta tillsammans?
Vi kan väl äta var och en för sig, i total tystnad?
Jag tänker äta i bibblan.
Det finns ingen mat där. Och du har ingen packad lunch.
Det är inte vettigt. Vänta. Har det här något att göra med Will?
Vad handlade den där kissgrejen om?
Kissade du på dig eller något? Gjorde han narr av dig?
Jag vill inte prata om det.
Jag vill bara vara ensam i bibblan idag.
Inte på ett dåligt sätt. Jag älskar att läsa. Älskar det. Ses.
Herregud. Jag tror att Zeke blev mobbad. Min rara bästa vän. Rara, lilla Zeke.
Will är alltså en mobbare.
Det verkar så. Willy, mobbaren. Alias, Wobbaren.
Jag gillar inte mobbare.
Jag tycker särskilt illa om dem på vår skola. I Tinas klass.
Tänk om han hånfullt får Tina att kissa på sig?
- Det är redan svårt nog för henne. - Ja.
- Vi måste lösa det här vid roten. - Vid gumpen.
Vi borde låta Will smaka på sin egen medicin.
Västerländsk medicin. Inte alls holistisk.
- Jag har en utmärkt plan, Gene. - Jag med. Tigga om extra pasta.
En plan att hämnas på Will för Zekes skull,
för att visa honom att mobbarskiten inte funkar här.
- Just det. Visst. - Så vi får varsin juice.
- Du sparar din. - Jag gillar inte den biten.
Sen ber vi Tina och Will att sitta mittemot oss.
Varför skulle de inte sitta nära Tinas ofarliga syskon?
- Vi äger. - De vet inte att du har en juice
gömd utom synhåll, med sikte på Wills skrev.
Jag håller igång småpratet när du förbereder ditt skott.
Och när jag säger orden: "intressant ravioli"
klämmer du på juicen
och sprutar honom i skrevet, så det ser ut som om han kissat på sig.
Han kommer att ställa sig upp
och då skriker jag: "Usch. Kolla på Kissmästare Will."
Alla i matsalen vänder sig mot honom,
pekar och skrattar och då säger Will:
"Jag fick visst precis vad jag förtjänade.
Tack Louise och Gene för att ni lärde mig en läxa.
Om det nu var ni. Jag vet inte."
Och kommer jag att få ersättning för uppoffrad juice?
I ditt nästa liv. Vilket kan vara snart om Will dödar oss.
Men det är värt risken.
Pratar ni om att göra något mot Will?
Något riktigt heroiskt, ja. Vadå, då?
Jag tycker också synd om Zeke, men jag tror inte att våld är lösningen.
Det är det.
Att mobba en mobbare, är fortfarande mobbning.
- Jag är inte på humör för gåtor. - De ser intressanta ut.
Vad är det? Ätbara kuddar fulla av ost?
Har du gjort något med håret? Det ser jättefint ut.
- Det har jag. Tack. - Tack.
Hur är din vanliga cheeseburgare som du kan få vilken dag som helst, Teddy?
Riktigt god, Bob.
Jag kan inte fatta att Pesto stal min bollhavsidé.
Ibland har folk samma idé på en och samma gång.
Minns du när Deep Impact och Armageddon släpptes samma år?
Eller när Steve Harvey började bli skallig samtidigt som mig?
- Kusligt. - Så är det inte alls.
Jag fick idén först. Han såg den och stal den sen.
Gud. Det är kö till hans ställe.
Va? Nej. De kanske är där av en helt annan anledning,
alla några meter ifrån varandra, vända i samma riktning,
i väntan på att gå in.
Har ni sett vad Pesto bjuder på? Bollshavspizza. Vilken skojig idé.
Det var min idé!
Beställ dagens burgare, Mort. Gör inte samma misstag som mig.
Dagens burgare, tack. Kolla där.
- Bollhavsbugare. Vad skoj. - Låtsas inte, Mort.
Jösses, där gjorde du bort dig, Mort.
Hej på er. Vi måste sluta stöta på varandra så här.
- Skojar bara. - Inte där, Rudy.
- Sitt här. - Va? Varför?
- Ljuset är konstigt där borta. - Okej.
Zeke. Där är du. Vad hände med biblioteket?
För mycket oljud?
Mr Frond fick syn på mig och sa att jag behövde få i mig något.
Jag sa till honom att jag läste en kokbok, men det räckte visst inte.
Jag läste inte en kokbok. Jag höll mina händer så här.
Zeke, jag vill att du ska veta att jag finns här och bryr mig om dig.
- Vill du ha några ravioli? - Ja.
Jag pratade med Zeke.
Oroa dig inte. Vi är här för dig.
- Tack. Men, va? - Vi tänker sätta stopp för mobbaren Will.
- Wobbaren. - Va? Göra vad då?
Du behöver inte dölja det. Vi kom på det själva.
Du blev mobbad.
- Blev Zeke mobbad? - Vänta här.
Jag vet varför du inte ville berätta,
för jag är en av de coola killarna och du var generad.
Nej. Ni fattar inte.
Så fort Tina och Will sätter sig, distraherar jag Will,
Gene sprutar äppeljuice i skrevet på honom...
Min äppeljuice. Några av oss gör stora uppoffringar idag.
- Nej, hörni, nej. Snälla, gör inte det. - Här kommer han. Tina. Will. Här borta.
Hej, allihop. Vi gjorde hela lunchledsgrejen.
Det gick bra. De åt lunch på hans förra skola också.
- Tina, sätt dig mittemot mig. - Okej.
Hej, Will. Så du tänker sitta här. Schysst.
Vad bra.
Så, Will, vad tycker du om Wagstaff hittills?
Se mig i ögonen när du svarar och titta inte någon annanstans.
Verkar helt okej.
- Will... - Va?
Intressant ravioli.
- Gene, nej! - Vad gör ni?
Var är den? Ge mig den. Kom igen.
- Lägg av, du sabbar allt. - Vad gör ni under bordet?
Släpp.
Så, Will, vad tyckte du om snorkråksväggen?
- Snorsint. - Va?
- Tusan också, Gene. - Träffade du skrevet?
Dålig nyhet? Ja. God nyhet? Har fortfarande juice kvar.
Säg det inte, Will. Säg det inte.
- Säga vad? - Kissmästare Zeke.
- Ledsen, Zeke. - Vänta nu.
Jag tänkte inte... Vänta lite. Tänkte du spruta juice på mig?
Ja. Vi tänkte mobba dig innan du kunde mobba någon annan.
Fungerade det? Är vi hjältar?
- Låt oss säga ja. - Allihop, snälla.
Varför ger du dig inte på någon i din egen storlek, långis? Som mr Branca.
- Lugna ner er. - Sluta, allihopa.
Will var aldrig någon mobbare.
- Va? - Vad sa du?
Jag var mobbaren.
Och det var det sista av min juice.
Så, du är ingen mobbare?
- Nej. - Men du är så lång.
Du har lite av en "mucka inte med mig"- vibb
som gör många av tjejerna här galna. Andra tjejer. Inte jag.
- Jag fattar. - Jag håller med.
Som Zeke sa, han var mobbaren. Jag var den mobbade.
Jag ska gå och torka t-shirten.
Att spruta juice räknas inte som mobbning.
- Det var bara en olycka. - Zeke, vad hände?
Jag är inte stolt över det, men när jag började
på Rocky Creek-skolan, där Will gick,
hade jag redan gått på många skolor, för min familj flyttade runt en hel del.
Jag var alltid den nya killen och det var inte lätt att få vänner.
På grund av det och mina impulsproblem
började jag brottas med folk.
Hela tiden. Innan jag ens visste att det var en sport.
Jag kunde inte hjälpa det. Jag var bara så nervös av mig.
En dag fick jag in ett nacksving.
Jag fick tag på grabben på väg till toaletten,
och kanske gjorde nacksvingen honom rädd.
För han... Ja, han kissade på sig lite.
Alla pekade och skrattade, och det var så allt började.
Efter att grabben kissat på sig, sa alla som skrattat:
"Kom och häng med oss."
Så jag fortsatte att försöka få dem att skratta.
Och även om det bara hände en gång
kallade alla mig "Kissmästare Zeke".
Och, ja, Will var en av dem jag mobbade.
Kissmästare Zeke!
Jag hade en kompisgrupp, ett smeknamn,
och det var första gången jag kände att jag hörde hemma.
Wow.
- Jag vet. Det är en del att smälta. - Det är illa, Zeke.
Min nacke är visst perfekt för nacksving, men jag försöker minska den.
Jag vet. Jag gillar inte att prata om det.
Jag gillar inte att tänka på det. Jag är inte sådan längre.
Men, Zeke, nu har du chansen att be om ursäkt och göra rätt,
rätta till det förflutna.
Du borde definitivt be om ursäkt.
Du kanske kan skicka choklad eller ge honom ditt hus.
Eller bygga en motorväg i hans namn.
Will verkar inte redo att höra en ursäkt, eller prata med mig överhuvudtaget.
Det bästa vore nog om jag höll mig på respektfullt avstånd.
Nej, Zeke. Gör det nu bara. Det är enda sättet att gå vidare.
Men jag...
Ringklockan. Jag antar att vi får lägga det här åt sidan och fokusera på plugget.
Vänta, Will. Kan du möta oss på trappan utanför efter skolan?
- Zeke har något han vill säga dig. - Om du är upptagen, så är det lugnt.
Sen varsel, jag fattar. Du har förmodligen planer.
Nej, vi kan ses där.
- Toppen. - Grymt.
Kom igen, Will. Jag visar dig till nästa lektion.
Jag tror vi har algebra tillsammans. Alge-bringar dig dit.
Lita på mig, Zeke. Det här kommer att bli bra.
Jösses.
Jag får äta resten i förbifarten.
Så där, ja.
- Som en liten italiensk ekorre. - Ja.
Så, Bob, tänker du bara fortsätta tjura?
Någon fotar Pestos restaurang med en fin kamera.
Tror du att det är pressen?
Herregud. Nu räcker det. Jag går dit.
- Bob, gör inte det. - Linda har rätt. Vad tjänar det till?
"Tjäna till"? Säg bara "varför?", Mort.
- Varför? - Frågar du mig eller Bob?
- Jag vet inte. - Jag ska avslöja honom.
Jag tänker berätta för reportern,
om det nu är en reporter, att det var min idé.
Kom igen, Bob. Vi vet att det var din idé. Du vet att det var din idé.
Du kommer på en ny idé imorgon.
Såvida du inte avlider på grund av Jimmy.
Linda har rätt, Bob. Min terapeut skulle säga
att du ska fokusera på din egen lycka
och inte jämföra den med andras.
Din terapeut är en idiot.
Ta tillbaka det, Bob. Tala inte om dr Marjorie på det sättet.
Den kvinnan har genomlidit så mycket.
- Va? - Turen har inte varit på hennes sida.
Okej, förlåt. Hon är säkert fantastisk. Men hon har aldrig träffat Jimmy Pesto.
Bob.
Så många miniköttbullar. Jag som bara ville ha soppa.
Jag vet, Mort. Jag vet.
Så slog det mig, bollar. Pizzabollar.
Och så föddes bollhavspizzan.
- Herregud. - Bob, vi ska vara med i tidningen.
På Internet. Där det räknas. Min mamma lär äntligen bli stolt över mig.
Kul att höra. Jag har något intressant att ta med i artikeln.
- Ledsen, men vem är du? - Jag är killen som kom på...
Jag kom på... Det var jag som kom på...
Jag vet inte vad det här handlar om, men jag har en deadline, okej?
Du borde intervjua mig.
Vem ska jag intervjua, mannen som kom på bollhavspizzan
eller snubben som precis klampat in
för att skrika och stå i vägen för mitt jobb?
Jag skriker inte.
Vi går till en tystare plats. Kom till köket.
Jag kan visa dig ugnen där allt händer.
Den ser ut som en mikrovågsugn, men det är ingen mikrovågsugn.
Så, du stannar?
Jag tänker se till att den där killen berättar för världen
att Jimmy är en total bluff.
Visst. Lite vatten medan du väntar?
Nej, jag vill inte ha vatten. Jo, faktiskt. Jag är lite törstig.
- Tack. - Sju dollar.
- Va? - Fick dig. Min klassiker.
Jag kan inte se Will någonstans, J-Ju.
Jag får väl åka hem och försöka igen imorgon.
Vänta. Jag vet vad du håller på med.
Du försöker bara skjuta upp det.
Men vet du vad? Det gör dig ingen tjänst.
- Jag vet, men... - Hör på, Zeke.
Vi har alla gjort grejer vi skäms över.
Jag brukade säga till Andy och Ollie att de var samma person.
- Det plågade dem i flera veckor. - Jösses.
Saken är den att vi inser våra misstag och lär oss av dem. Det är så vi växer.
Missade vi det? Spelade någon in det?
Inte än. Och såvitt vi vet kan Will redan ha åkt hem...
- Där är han. - Attans.
Och så här gör vi när det ringer ut i slutet av dagen. Vi går ut.
Och med det är din välkomsttur på Wagstaff avslutad.
Hej, Will. Zeke vill säga dig en sak. Zeke?
- Jag är ledsen att jag mobbade dig. - Okej.
Förlåt för allt jag gjorde för att imponera på folk.
Nacksvingen och allt det där, men jag har förändrats.
Jag hoppas att du kan förlåta mig och att vi kan vara sams framöver.
Wow. Will, det var en rätt hjärtlig ursäkt från Zekes sida. Vad säger du?
- Jag godtar den inte. - Va? Vad i helvete, Will?
Han bad inte ens om ursäkt för vad han faktiskt gjorde.
- Men... - För att han fick dig att kissa på dig?
Det hände aldrig mig.
Han tog mig i ett nacksving ibland, men det är inte det värsta.
Vad är det värsta?
Du, Jimmy jr, måste inte du sticka? Du har den där grejen, va?
Bäst du skyndar dig. Kom igen. Stick. Nu.
Han gjorde narr av min läspning.
Dina läppar? De ser väl okej ut. De ser helt normala ut.
- Inte mina läppar. Min läspning. - Va? Allvarligt?
Jag kan inte fatta att du hånade hans läspning, Zeke.
Det är ju helt sjukt.
En gång. Jag skämdes så mycket att jag aldrig gjorde om det.
- Vänta. Läspar du? - Jag gjorde det i trean.
Jag sa: "Sluta, Zeke. Du är så idiotisk." Men jag läspade. Så det blev...
Thop, Theke. Du är så idiotisth.
Och Zeke hånade mig.
Jag ville inte att alla skulle se mig gråta,
så jag gömde mig på toaletten resten av rasten.
Will.
Sen kom ett gäng in och såg att dörren var stängd
och sa: "Någon bajsar där inne" och jag sa: "Nej, det gör jag inte."
Men jag hade gråten i halsen när jag sa det
och att gråta på toaletten var ännu värre, så jag lutade mig närmare
och sa: "Jo, okej, det gör jag," och gjorde några pruttljud
och försökte få det att låta trovärdigt.
- Bra gjort. - Förlåt, Will.
Och, Jimmy jr, snälla.
Du är min bästa vän. Du måste veta hur ledsen jag är.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag tror inte ens att jag vill göra tankshortsen med dig längre.
Säg inte så, J-ju.
Jag har inte sagt det här till många,
men jag har ett talfel.
- Verkligen? - Jag visste inte...
Ja, jag har jobbat igenom det mesta, men ibland dyker det upp.
Ni måste tro mig. Jag gjorde aldrig om det igen.
Bara brottargrejen, aldrig det där med talfelet.
Och jag hånade aldrig någons utseende, längd, vikt eller så.
Ni måste förlåta mig, hörni. Det måste finnas något jag kan göra.
Jag vet inte hur du ska fixa det här.
Pengar skadar aldrig. 100 dollar var? 50 till mig, jag förmedlade affären.
Eller visa rumpan och skäm ut dig.
- Visst. - Wow.
- Zeke, gör inte... - Du skulle kunna slicka snorkråksväggen.
- Va? - Ja.
- Intressant. - Då visar du att du verkligen är ledsen.
Okej, då. Verkar som om jag ska slicka en snorkråksvägg.
Jag brukar inte gilla fritidsaktiviteter efter skolan,
men det här vill jag se.
Hur kan hans vatten vara sämre också?
Kom igen, Bob. Vi vet att det var din idé. Du vet att det var din idé.
Du kommer på en ny idé imorgon.
Du borde fokusera på din egen lycka, inte jämföra den med andras.
- Linda har rätt. Vad tjänar det till? - Tjäna till? Säg bara "Varför?".
Tack. Våra läsare lär älska det. Toppen. Han är fortfarande här.
Jag fortsätter prata, för att undvika honom.
Ses senare. Hejdå.
Bob, vad gör du här fortfarande? Letar du efter god mat? Stekt.
Jag kom hit för att berätta för alla att du är lögnaren som stal min idé.
Du är lögnaren.
Men nu vill jag bara säga en sak.
- Vad då, Bob? - Jag är hellre mig själv än dig.
Visst. Du skulle hellre fortsätta kämpa,
än att ha ett populärt ställe och en nästan reparerad 280Z? Kom igen.
Jag kan alltid komma på nya idéer, Jimmy. Det här var inte ens en av de bästa.
Kanske var det en av de sämsta.
Faktum att du och dina kunder gillar den är en varningsflagga.
- Aj. - Den här idén? Den kan du få.
Jag behöver den inte. Jag har allt jag behöver här.
Wow.
- Tyst. - Ledsen. Jag vill ha hans självsäkerhet.
- Håll munnen stängd. - Okej, stänger. Öppnar.
- Där är du. Äntligen. - Så? Gjorde du stort väsen av dig?
Stal du reporterns penna och klottrade över anteckningarna?
Nej. Jag sa till Jimmy att jag hellre är jag än honom.
Bobby, vad klokt av dig. Som en liten Bobby-buddha.
Och jag sa att jag kommer på en ny, bättre idé imorgon.
- Ja, det var ju det jag sa. - Jag antar att jag stal det från dig.
Jag tänker inte göra en stor grej av det, som vissa stiliga och gulliga kockar.
- Hon pratar om dig, Bob. - Tack, Teddy.
- Så många snorkråkor. - Ovärderliga minnen.
- Det finns mer snorkråkor än vägg just nu. - Okej. Då kör vi.
Zeke. Du behöver inte göra det.
Du var villig att slicka snorkråkor. Det räcker.
Jag antar det.
- Är du säker? - Ja.
Jag frågade Jimmy jr. Dig också, men honom också.
Ja. WIll har rätt.
Jag kände dig inte då, men känner dig nu. Jag vet var du har hjärtat.
Åh, J-ju...
- Vad gör du? - Sluta. Du behöver inte göra det.
Det kommer att göra det ännu vackrare.
- Sjukt. - Ja!
- Wow. - Zeke.
Det var inte så illa. Men jag måste... Herregud. Jag måste kräkas.
Herregud. Du är min bästa vän, Jimmy jr.
Du är min bästa vän, Zeke, även om jag inte kan se på dig just nu.
Jag fattar. Vem vill bli slickad av en snorkråkstunga? Kom igen. Vem?
- Kom hit, J-ju. - Äckligt!
Jag kommer att ta er med min snorkråkstunga.
Det här är inte mobbning. Det är bara en lek. Kom hit.
Översättning: Ellinor Ledger