TEMETKEZÉSI otthon & krematórium
BOHÉM KALAPOS
NAGY MEGNYITÓ
NAGY ÚJRANYITÁS
BOGARAT TETTEK A FÜLEDBE, BÉBI?
NAGY ÚJRA-ÚJRANYITÁS
NAGY ÚJRA-ÚJRA-ÚJRANYITÁS
NAGY ÚJRA-ÚJRA-ÚJRA-ÚJRANYITÁS
Szia, nagyfiú! Hogy érzed magad ma reggel?
- Jól. - Oké. Csak kérdezem.
- Bírod te a gyűrődést. - Köszi, Linda.
Apa aranyeréről beszéltek?
- Garyről? - Elneveztétek az aranyeremet?
Igen. Gary. A fenekedben lakik.
Hát, Gary kiköltözött. Már csak a fenekem van.
- Brian? - Mi? A fenekem neve Brian?
A nagy, vén Brian.
- Örülök, hogy jobban vagy. - Sokkal jobban, igen.
Amit a doki akart művelni veled, horrorfilmbe való.
- Nem kell beszélnünk róla. - De úgy tűnik, kell.
A doki azt mondta, ha apa aranyere nem húzódik vissza,
egy tűvel kell leszívni a fenekéből.
Nem.
Épp nekiláttak volna,
de elkezdtem émelyegni és öklendezni. Nagyon bátran.
Erre azt mondta, várhatunk pár napot, hátha jobb lesz magától.
- És így is lett. - Aha.
Sokkalta jobb. Elmúlt. Saját magától. Soha nem lesz szükség arra a tűs dologra.
- Seggtű. - Gene...
Miért nem hív vissza Gretchen?
Én tudom. Mert elolvasztottam a fotóalbumát a szalonban, és kiborult.
Még mindig nem értem, hogy olvasztottál el valamit hajvágás közben.
A székben ültem. Gretchen albumát nézegettem.
Régi újságokból vágott ki képeket minden frizuráról, amit csinált.
És inspiráló dolgokat is belerakott. Pár cuki kutyát, Jason Priestley-t.
Mindegy. Gretchen ott hagyott egy percre, és letette a hajsütővasat.
Ezért gondoltam, addig átlapozok egy magazint.
Szóval rátettem az albumát a hajsütővasra, mert nem láttam, hogy ott van.
És úgy tűnik, nem kellett volna.
- A tűz miatt? - Igen, Tina.
Középen megolvadt, és eléggé megpörkölődött a széle.
- Mint egy kubai szivar. - Mindegy, szörnyen érzem magam.
Megint felhívom. A fenébe! Hangposta. Szia, Gretchen!
Istenem! Biztos nagyon szép vagy ma. Nem bírom elviselni.
Elég furán néz ki az a mókus. Ja! Nem szóltam.
Csak egy vizes zokni az úton.
- Elgondolkodtat. - Nocsak, nocsak!
Mi van itt? Ingyen cuccok? Állatorvos, a társasjáték.
„Éld át az állatorvosi rendelő hektikus mindennapjait
- a nappali kényelmében.” - Bakker!
- Ki várja, hogy suli után ezt játsszuk? - A televízió még működik, igaz?
Megoperálhatunk kutyákat, madarakat, macskákat.
Van pörgető izé is. Tök jó, nem?
Továbbmentetek.
Gretchen!
- Szia, Linda! - Szia!
Nem azért jöttél, hogy megverj, ugye?
Nem. Most voltam a körmösnél.
Oké. Mit szólnál egy ingyen hamburgerhez? A ház vendége vagy.
- Jó. Tudnék enni. - Mi? A ház vendége? Komolyan?
Egy napi spéci hambi Gretchennek, Bobby!
- Máris. - Szia, Bob! Hogy vagy? Jól nézel ki.
- Szia, Gretchen! - Elmúlt az aranyere.
- Kösz, Lin. - Seggtűt akartak használni.
Lin! Igen. De most már rendben van.
Minden rendben. Szia!
Rájöttem, hogyan tudod jóvátenni.
- Igen? - Jóban vagy egy limósofőrrel, ugye?
Igen.
Hát, tudod, én szervezem Jestain hugicám lánybúcsúját.
- Igen. - És minden szuper lett volna.
Az Osztriga Palotában akartunk enni.
- Fini. - Szereti a tenger gyümölcsei tornyot.
Olyan, mintha az egész óceánt rápakolnák.
És vacsora után a Brokiba megyünk, hogy lásson egy másfajta tornyot.
Ha érted, mire gondolok.
- Én tudom. Kimondjam? - Teddy, ne!
És úgy volt, hogy egész este limuzinnal furikázunk,
amit le kell foglalni előre, mint kiderült, de nem foglaltam le.
És gondoltam, hogy a barátod segíthetne,
és akkor elfelejtem, hogy elégetted a fotóalbumomat,
amin 15 évig dolgoztam!
Oké. Jó. Igen. Felhívom.
- Basszus, Linda! Nem vagyok otthon. - Ne!
De, Axel barátomnál leszek Cedarburgben, Wisconsinban a héten.
Vett egy csomó kecskét.
A szomszédai meg pipák. Őszintén szólva, nem csoda.
Nincs kerítése. Várj!
- Mi az? - Elvihetitek a limómat.
Csak keress egy megbízható sofőrt,
aki tud vezetni ilyen nagy, elegáns járművet,
ami egy gördülő műalkotás is.
- Ismersz ilyet? - Hát, én...
- Például én? - Jó. Ezennel limuzinsofőr vagy.
- Komolyan? - Persze.
Csak a benzint fizesd ki, és takarítsd el a hányást vagy fost!
Vagy a fosnyást. Van olyan.
Nagyon köszönöm, Nat! Vigyázni fogok rá.
Jó. Így nem kell elégetnem valamit, amit szeretsz.
Ez lesz a legjobb lánybúcsú.
Én vagyok a világ legjobb nagytesója!
Szar lesz a lánybúcsú. Elcsesztem.
- Jestain egyik barátja sem tud jönni. - Oké, lassíts! Mondd el, mi történt!
Nem küldtem el a meghívókat.
Minden barátjának más programja van holnap estére.
- Mindnek? - Igen. Az egyik orvos a balesetin.
A másik az anyját látogatja meg Floridában. Most komolyan!
A harmadiknak már van programja,
mert az illető több mint egy nappal az esemény előtt szólt neki.
Tehát most van egy üres limónk, kivéve engem,
Jestaint és Ms. Bakert, a harmadikos tanárunkat.
- A harmadikos tanárotok? - Vészhelyzet volt.
Harmadikos tanárok is lehetnek barátok.
- Nem kéne elnapolnunk? - Nem. Holnap kell megtartanunk.
Jestain hetekkel ezelőtt kért szabit a főnökétől.
A Szárnyfalóban a pincérnők nem vehetnek ki
szabadnapot, amikor nekik tetszik.
A limó üresnek fogja érezni magát.
Hát, én is mehetnék esetleg, vendégként.
Végül is ismerem Jestaint.
Találkoztam vele a szalonban, mikor csirkeszárnyat vitt neked.
És megetted, miközben a hajamat csináltad.
- Oké. - És a húgom, Gayle is jöhetne.
Elég szórakoztató társaság.
- Jó. - Akkor te, én,
meg a húgocskáink lógunk és huhogunk együtt. És Ms. Baker.
Igen. Lehet, hogy jó lesz és nem túl fura.
Már csak egy másik limósofőrt kell találnunk. Esetleg Bob?
Várj! Azt akarod, hogy én vezessem a limót?
Bobby, kérlek! Muszáj elmennem, hogy Gretchen megbocsásson.
És vezetni olyan, mint csak ülni.
Szóval egész éjjel csak ülni fogsz.
Imádok ülni.
Akkor esetleg ülj ide társasozni!
Jó móka az egész családnak.
- Nem. - Bocs, Tina.
Most nincs kedvetek. Oké. Értem.
- Bob vállalja. Bob fog vezetni. - Remek.
Figyelj, minden rendben lesz, ugye?
Hát persze. Megtartjuk Jestainnek álmai lánybúcsúját
olyan emberekkel, akiket ismer valamennyire. Jól van.
Köszi!
Nem úgy néz ki apa, mint egy igazi limósofőr?
Van olyan, amit nem tud?
- Előrehajolni. - Megérinteni a térdét.
- Fogat mosni. - Nem kell ezt játszanunk.
De hol van Jen? Már itt kéne lennie.
A bébicsőszködés első szabálya: a helyszínen kell lenni.
Rácsörgök. Szia, Jen! Linda Belcher vagyok.
- Szia, Linda! Itt Jen. - Elindultál már?
- Az életben? - Hozzánk.
A jövő hétvégén bébiszitterkedem nálatok,
szóval ha most elindulnék, félek, túlságosan hamar odaérnék.
Jövő hétvégén? Nem, ma este!
Nem lehet ma este, mert azt írtam le, hogy:
„Linda Belcher, szitterkedés jövő hétvégén.”
Ma estére azt írtam, hogy: „esti iskola”.
Mindenki vegye elő a grafikus számológépet!
Most le kell tennem. Szia!
Oké, Tina, ma este te vagy a főnök.
Főnök? Tehát azt kell csinálniuk, vagy játszaniuk, amit mondok?
- Ne, anya, kérlek! - Állatokat akar ivartalaníttatni velünk!
Bocsi, ő a legidősebb. Ő a főnök, és mennünk kell.
Ésszel ivartalanítsatok, és a szobámba bemenni tilos!
Most jön egy bukkanó.
Első kerekek, hátsó kerekek.
- Jó, sikerült! - Nagyon rosszul vezet.
Mi van rajtad? Ez a reneszánsz vásári ruhád?
Igen. Néha alszom is benne.
- Szia, Gretchen! - Eszembe jutott valami.
Bob nem lehet Bob, a férjed.
Elrontja a varázslatot. Nem lehetne valaki más?
De. Bob, hallottad?
- Mit csináljak? - Leteszem. Szia!
Mondjuk, ne a férjem legyél, csak sofőr!
Oké.
Ki kéne találnod egy álnevet.
- Tényleg? - És akcentussal beszélj!
- Mi? Nem akarok akcentussal beszélni. - De muszáj.
Tegyél úgy, mintha egy exbűnöző lennél, aki új életet akar kezdeni!
És nem akartad bántani azokat az embereket,
de a szellemeik éjjel meglátogatnak,
és kis rejtvényeket kell megoldanod az életükről.
- Ezt mind elmondjam, vagy... - Nem, ez csak a körítés.
Jesszusom! Nézzétek ezt a rohadt limuzint!
Jó estét! Ciao! Én vagyok a limuzinsofőrjük, Dob.
Dob, a sofőr. És nem vagyok nős. Szingli vagyok.
Én nem. Nemsokára férjhez megyek!
Helló, Dob! Örülök, hogy még nem találkoztunk.
Jó, hogy el tudtál jönni, Linda. És Gayle, igaz?
Ő Ms. Baker. Harmadik óta nem láttam.
Hoztam matricákat. Jestain mindig úgy szerette.
Gretchen meg a bunyót.
És most nézzétek meg! Vagy inkább engem. Ő csinálta a hajam.
Igazi zseni a hajjal.
Mint az az Einstein. Láttátok a haját?
El se hiszem, hogy vacsora után a Brokiba megyünk!
Gretch, emlékszel, mikor legutóbb ott voltunk?
Persze.
- A teazsúr! - A teazsúr!
Teazsúr? Ez valami szex dolog, amiről nem tudok?
Nem. A három táncos a színpadon volt, és igazi teazsúrt tartott.
És nem akármilyen táncosok.
A Broki legjobb táncosai. Throb, Rocket és Steve.
Igen, pici székekkel, pici tányérokkal, teáscsészékkel, apró szendvicsekkel.
Aztán beindult a zene.
És mikor azok a pasik piramist alkottak, és a srác a tetején teát spriccelt,
mintha ő lenne a rohadt szökőkút a Bellagióban...
Abban a pillanatban a világon minden csodálatosnak tűnt.
- Jó ég! - És ott lehettem a nővéremmel.
Ha ma este is látjuk azt az előadást... Hú!
Látni fogod, nyugi! Nézd, hány egydollárost hoztam!
Negyven darab egydolláros!
- Elejtettem egyet. Elejtettem még párat. - Imádom a nővérkémet!
Piros van.
Szia! Milyen a szendvics?
Oké, tudom, kicsit haboztok, hogy akartok-e ilyet játszani.
- Habozunk? - De én vagyok a főnök, ezt játsszuk.
Azt írja, az a játékos nyer, aki a legtöbb állatot megmenti.
Megpörgeted a pörgettyűt, és lépsz a bábuval.
Gene, te kezded!
Négy.
Izgi! Beavatkozás kártya. Lássuk, mit ír!
„Nyomd ki az uszkár bűzmirigyét! Kapsz 150 dollárt.” Éljen!
Így tovább, Gene! Én jövök. Hat. Nagy szám.
„Hamis papírok”? „Engedély felfüggesztve”? „Kimaradsz kétszer”? „Fizess 200 dollárt”?
Micsoda? De... Jó játék!
Jól van, Louise, te jössz.
- Oké. - Remélem, hatos lesz. Csak viccelek.
Az étterembe menet elhaladunk a Broki mellett.
Ha nagyon figyelünk, hátha látunk pár hasizmot.
- Igen, egy kis has-vágygerjesztőt. - Mi a...
Linda!
- Mi? - A Brokiban rovarirtás van.
- Mi? - Nézd!
Ne! Jesszusom! Tudod mit? Menj másfelé!
- Fordulj! - Micsoda?
- Fordulj! - Jesszus! Kapaszkodjanak!
Bocsánat! Az az utca nem volt jó.
Milyen titokzatos ember! Vajon milyen démonok elől menekül?
Üdv az Osztriga Palotában, hölgyeim!
Gretchen, várj csak egy kicsit! A többiek menjenek be!
Minden rendben. Érzem az osztriga illatát.
- Mi van? Mi történt? - A Broki zárva van. Rovarirtás.
- Mi? Ne! - Ezért vettem olyan éles kanyart.
- Jól vezetek. - Nem hívtad fel őket a foglalás miatt?
Foglalás? Egy sztriptízbárban?
„Üdv, lefoglalhatnék pár pucér pasit?”
- Csak azt hittem, telefonáltál. - Most mit csináljunk?
Van másik sztriptízbár a közelben?
Volt a Dákó Bog Harborban, de tavaly bezárt.
És persze Todd Tompor Tavernája már régebben bezárt.
Tehát a Broki az egyetlen lehetőség. Mindent elcseszek.
- Hogy? Nem. - Hallottad, mennyit jelent neki a Broki.
Legalább várhatnánk vacsora utánig, hogy szóljak neki, hogy nem megyünk?
Nem. Nem mondasz neki semmit.
A segítségemet kérted, és én segítek.
Nemcsak értékes albumokat égetek el. Tüzet is oltok.
- Kirázott a hideg. - Igen.
- Jen! Az unokatesója a Brokiban dolgozik! - Dögös Dave?
Igen. Felhívhatnánk Jent, hogy adja meg a számát.
És hátha megadja a három pasi számát.
Throb, Rocket és Steve?
- Igen. - Várj! És akkor mi van?
Jelenleg nincs Broki.
Akkor mindannyian mehetnénk máshova.
Vagy hátha eljönnek Gretchenhez.
A fenébe! A házinéni betiltotta a bulizást,
mikor kicsit lepisiltem az erkélyemről az ő erkélyére.
De akkor minek az erkély? Mire használjátok az erkélyeteket?
Hát, van egy hely, amit használhatnánk.
- Bob? - Nem!
- Ugyan! Kétségbe vagyunk esve. - Nem tudom, egyáltalán legális-e.
- Letakarjuk az ablakokat. - De ételt szolgálunk fel ott!
- És ha a péniszveríték mindent befröcsköl? - Nem fog mindent befröcskölni.
- Tedd meg Gretchenért! - Igen, tedd meg értem! És Jestainért.
Istenem! Édes kis Jestainem!
- Jó. - Igen!
- Broki az étteremben. - Jesszusom! Köszönöm!
Menjünk be, és együnk osztrigát! Jestainért.
Oké. Bobby, fel tudnád hívni Jent és a többieket?
Akcentussal vagy anélkül?
Ahogy érzed. Jó mulatást! Köszi! Szeretlek. Szia! Osztriga!
Oké, 50 dolcsi, mert újraélesztetted a papagájt.
- Elég jó üzlet. - Igen, fürdök az állatorvosi lében.
A kutyaherék levágása könnyű pénz, bébi.
Jól van, Tina, most te jössz. Lábtörést! Nem egy kutyáét.
- Megint. Az szomorú volt. - Lássuk!
Három. „Egy macskát elütött egy autó.
Pörgess páros számot vérátömlesztéshez,
vagy elveszíted a beteget a következő körben.” Ne már!
- Menni fog, T. Tedd meg a cicusért! - Öt. A fenébe!
Bocs, cicus.
Barátkozhat a többiekkel, akiket elvesztettél. A mennyországban.
Tina, úgy tűnik, te nem igazán élvezed ezt.
- Nem muszáj tovább játszanunk. - Miről beszélsz?
Imádom ezt a játékot. Az sem érdekel, milyen rosszul állok.
Hallottam, hogy a legrosszabb állatorvosira járt.
Szerinted össze tudja hozni Bob?
Igen. Szuperül tud beszélgetni telefonon.
Csak anyámmal és másokkal nem.
De férfi sztriptíztáncosokkal hátha szuperül beszélget.
Tiszta ideg vagyok.
Iszom még egy kis Scotch on the Beach-et.
Elnézést, pincér!
- Hazavihetem ezeket a kagylókat? - A magáé, asszonyom.
Éljen! Elviszi még valaki a kagylókat? Elkérhetem?
- Kéred a garnélarákfarkat? - Igen. Kérem!
Kérjünk még egy kört? Kértek még egy kört?
- Ms. Baker, nézzenek oda! - Mi van? Holnap nincs iskola.
Ki kér matricát?
- Én kérek egyet. - Mindenki kap matricát.
Tele vagyok tenger gyümölcseivel, de hagyok helyet a Brokinak!
- Naná. - Broki.
Az arcomra teszem a matricámat.
Dögös Dave, Bob Belcher vagyok. Az unokatestvére, Jen a bébiszitterünk.
Mármint a gyerekeinké. Mi felnőttek vagyunk. Egy gyors munkajellegű kérdés.
Nem tudja véletlenül Throb, Rocket és Steve telefonszámát?
Melyik Throb? Nem csak egy van?
Halló, Throbbal beszélek?
Bocsánat, Terry! Az igazi neve nem Throb. Hát persze.
Dögös Dave adta meg a számát. Maguk nem így hívják?
Szerintem elég dögös. Azt szeretném kérdezni, ráérne-e...
Egy idősotthonban van? Vetkőzik? Értem.
Nem vetkőzik. Az apjánál. Rendes dolog. Még tud mozogni?
Pizzát sütnek. Ez nagyszerű, Rocket.
Akkor boldog szülinapot kívánok a fiának.
Üdv, Steve! A nevem Bob. Dögös Dave-től kaptam meg a számát,
akit ezek szerint nem tartanak dögösnek maguk közt.
Mindegy, ez afféle utolsó szalmaszál. De elmondom.
Beszállunk a limóba Beszállunk a limóba
- Ms. Baker feloldódott. - Volt sok Mai Tai. Jó sok.
Na, jönnek? Ki vagyok borulva.
- Nem tudom. - Hogyhogy?
Throb az apjánál van.
Rocket fiának születésnapja van. Pizzát esznek.
De hagytam üzenetet Steve-nek. Jó hangüzenet, azt hiszem.
- Mármint hozzám képest. - Szóval nem tudjuk, hogy jön-e?
Mit csináljunk? Bob sztriptízeljen? Bob, mennyit tudnál megmutatni magadból?
Nem hiszem, hogy ez jó ötlet.
Szerintem vigyük el az étterembe, és reméljük, hogy Steve eljön.
- Nekünk annyi. - Ki tudja?
Lehet, hogy jóllakott garnélával, osztrigával és Gretchen feleseivel,
amibe vodkát és tartármártást kevert, mire a pultosok csak riadtan néztek.
És most a kényelmes limóban ül,
és nem várja annyira a sztriptíztáncosokat.
Sztriptíztáncosok!
Hát, itt vagyunk, hölgyeim, az étteremben... Vagyis a Brokiban.
- A privát Brokijukban. - Aha. Privát Broki.
Ez jobb, mint a normál, régi, nyilvános Broki,
mert itt a táncosok, vagy esetleg egy táncos csak a miénk.
- Olyan, mint egy prémium csomag. - Igen.
Dob, van valami hír a limósofőr-telefonon bármiről?
- Nincs. - Ácsi! Ez nem a ti éttermetek? Hé!
Még nem jártál itt. Nem tudod, hol vagy!
- Olyan, mint egy hamburgerező. - Ezért olyan jó zártkörű klub.
Menjünk be!
„Pörgess páratlan számot, vagy a nyuszit el kell altatni.”
Nem tudom, hogy kibírom-e.
Tina, nem hiszem el, hogy ezt mondom, de elég késő van.
Talán le kéne feküdnünk.
Nem. Ha elkezdtük, fejezzük is be!
Gyerekek, hogyhogy még fent vagytok?
Csak lepedőt viszek az étterembe.
- Hideg van? - Elmondom, mi a helyzet.
Néha az anyukák és apukák lánybúcsút rendeznek,
de a sztriptízbár zárva van, és a táncosoknak kell házhoz jönniük.
- Ezt tudjuk. - Mármint az étterembe?
Igen. Reméljük. Nem szóltak vissza.
Biztos vagy benne, hogy ne menjünk segíteni?
Vizet felszolgálni, koreografálni?
Bocs, a gyerekek kinyírják a hangulatot. Ne vegyétek sértésnek!
Feküdjetek le! És a szobám tabu!
Oké. Igen, akkor mi lefekszünk, míg a földszinten zajlik a Broki.
Én is ezt mondom minden este. Mármint az én...
Oké, van egy ajánlatom bébiszitterként.
Befejezzük a játékot, fellopózunk a padlásra,
és leereszkedve megnézzük a sztriptízt a szellőzőrácson át.
Oké. Szeretek lopózni. Csináljuk!
Jót játszottunk. Ki tudja, ki nyert volna? Nagyon szoros volt.
Sajnálom a macska nyakát.
Szuper. Nézzük meg, hogy pár felnőtt úgy viselkedik, mint a himbilimbi-mániások.
Itt jó a bor. Mintha a múlt héten bontották volna fel.
Steve nem jön. Ez katasztrófa.
Annyira sajnálom, Gretchen. Akarod, hogy én vetkőzzek?
Vagyis megtenném, ha sokkal sötétebb lenne idebent.
- Nagyjából koromsötét. - Nem, fejezzük be mára!
De köszi. Megyek, szólok neki.
Jestain, mindent elcsesztem. Nem jönnek a sztriptíztáncosok.
Hogy érted ezt?
Túl későn hívtam meg a barátaidat.
Ezért nem érnek rá ma este.
És elfelejtettem limuzint bérelni. És Dob valójában Bob.
Igazából hamburger szakács, és ez az ő étterme.
Szia! Helló!
És nem hívtam fel a Brokit, így nem tudtam, hogy zárva vannak.
Elszúrtam mindent!
Nálam alkalmatlanabbat nem is kérhettél volna meg erre.
- Pfuj! - Bocsi! Azt akartam, hogy szuper legyen.
Meg akartam tenni érted, mert annyira felnézel rám.
Több a sírás ebben a sztriptízbárban, mint gondoltam.
Tök macerás volt lejönni ide, és nem tudom, hogyan jutunk ki.
- Jól van. Nem érdekes. - Bocsáss meg, Jestain!
Szörnyű testvér vagyok.
- Gretchen... - Elrontottam a bulidat.
- Nem vagy szörnyű. - Te ezt nem érted, Linda!
Mindig te vagy a tökéletes nővér.
- Nem is. - Nagyon nem az.
- Oké, Gayle. - Rengeteg hibát elkövet.
Egyszer megpróbált lefeküdni a férjemmel.
Nem, Gayle, az te voltál.
- Te. Az én férjemmel. Bobbal. - Ez igaz.
Én nem így emlékszem.
Csak azt mondom, a nővérek is követhetnek el hibákat.
Nem vagyunk tökéletesek.
Különben honnan tudnák a hugik, hogy nem baj, ha nem tökéletesek?
Szóval ezt csinálod te is!
- Köszönöm. - Szívesen.
Gretch, tudom, a ma este nem egészen úgy alakult, ahogy elterveztem.
Mert egy barátom sem tudott eljönni.
Bár Ms. Baker lassan már az lesz.
- Így van. - De te vagy a legjobb fej, akit ismerek.
Te vagy az, akivel együtt akarom tölteni a lánybúcsúm estéjét.
- Baromira szeretlek. - Én is baromira szeretlek téged.
- Nem múlt el az aranyerem. - Mi?
Nem jobb. Fáj. Most is nagy fájdalmaim vannak. Hazudtam.
Tudtam. Három napja szorítja össze a fogát.
Annyira féltem az orvosnál, Lin.
Amikor fel akarta nyomni a tűt a fenekembe,
csak azt akartam, hogy ott legyél és fogd a kezem.
De nem mertelek megkérni, hogy gyere el velem a popsidoktorhoz.
Istenem! Persze hogy fognám a kezed. Nem akarom, hogy félj.
- Te vagy az én nagy, stramm fiam. - Köszi, Lin.
Bocsánat. Csak úgy tűnt, hogy mindenki kiönti a szívét.
- Jó helyen járunk? - Steve?
- Eljöttél! - Szia, Steve!
Nem tudtam nemet mondani arra az üzenetre.
- Annyira kétségbe volt esve a fickó. - Hé! Az én voltam. Sokan mondják ezt.
Eljött a barátom, Smooth is.
Bocs, a teazsúrt nem tudjuk előadni,
de helyette bemutatjuk a dupla durranást.
- Nem tudom, azt látták-e már. - Teazsúr...
Sajnos a nagy teafináléhoz kell egy harmadik ember.
- Egy piramist alkotunk. - Tudom.
A dupla durranás is elég jó. Mármint nem teazsúr, de mi az?
Én leszek a harmadik.
- Bakker! - Komolyan?
Minden lépést ismerek, és erős vagyok.
- Én leszek az alap. - Jó. Én leszek a csúcs.
Kérhetnénk pár csészét és tányért?
- Persze. - Smooth?
Szolgáljunk fel egy kis teát!
- Oké, jól van. Lássuk! - Ettől apró szendvicseket akarok csinálni.
Na! Hova megy? Ne! Felmásznak a pultra?
Csak a lábukat látni! Nem azt akarom!
Eddig az a kedvenc részem, hogy téged nézlek.
Olyan vagy, mint egy kutya, akit kizártak a teniszlabdaboltból.
Még túl korai. Ma sok kutyát elveszített.
Jó ég!
- Vegyél le mindent! - Ugye csak viccelnek, basszus?
Vigyázzatok a csészékre!
A feliratot fordította: Kwaysser Erika