Begravelse og Krematorium
BOHEMSK HATTEBY
ÅPNING
GJENÅPNING
TENNER JEG DEG, SØTA?
GJEN-GJENÅPNING
GJEN-GJEN-GJENÅPNING
GJEN-GJEN-GJEN-GJENÅPNING
Hei, store mann. Hvordan har du det denne morgenen?
- Bra. - Ok. Jeg bare sjekker.
- Du er en tøff liten nøtt. - Takk, Linda.
Snakker dere om fars hemoroide?
- Mener du Gary? - Har du gitt den et navn?
Ja. Gary. Han bor i baken din.
Vel, Gary har flyttet ut. Det er bare baken min nå.
- Brian? - Vent. Heter baken min Brian?
Store gamle Brian.
- Vel, jeg er glad du føler deg bedre. - Så mye bedre.
Det legen skulle gjøre med deg hørtes ut som en skrekkfilm.
- Vi må ikke snakke om det. - Det må vi nok.
Legen sa at om ikke hemoroiden ble mindre,
stikker de en nål i baken og tømmer den.
Æsj.
De var i ferd med å gjøre det,
men så begynte jeg å bli kvalm og hyperventilerte. På en modig måte.
Så han sa at vi kunne vente noen dager og se om det ble bedre.
- Noe det gjorde. - Ja.
Helt borte. På egen hånd. Jeg vil aldri trenge den nålen.
- Rumpenål. - Gene...
Hvorfor ringer ikke Gretchen meg?
Fordi jeg smeltet inspo-boken hennes på salongen og hun er lei seg.
Jeg er fortsatt forvirret over hvordan du smeltet noe mens du klipper deg.
Jeg satt og så i Gretchens inspirasjonsbok.
Hun har gamle magasinutklipp av alle frisyrene hun har klippet.
Hun limer også inn inspirerende ting. Noen søte hunder, Jason Priestley.
Uansett, Gretchen måtte gå vekk, og hun la fra seg krølltangen.
Jeg hadde lyst til å lese et blad.
Så jeg la fra meg boken på krølltangen, som jeg ikke så.
Det skal man visst ikke gjøre.
- På grunn av brann? - Ja, Tina.
Den smeltet i midten og ble stekt rundt kantene.
- Som en Cubano. - Uansett, jeg føler meg forferdelig.
Jeg ringer henne igjen. Fanken. Talepost. Hei, Gretchen.
Herregud. Jeg vedder på at du ser bra ut i dag. Jeg orker ikke.
Det er et rart ekorn. Vent. Glem det.
Det er en våt sokk i veien.
- Det får deg til å tenke. - Vel, vel.
Hva har vi her? Gratis ting? Veterinær, brettspillet.
"Føl den høye intensiteten av et veterinærkontor
- fra din egen rolige stue." - Steike.
- Hvem vil spille etter skolen? - Fjernsynet fungerer fortsatt, ikke sant?
Se. Du får operere på hunder, fugler, katter.
Det er en spinner med. Det er vel gøy?
Dere bare gikk.
Gretchen.
- Hei, Linda. - Hei.
Du er ikke her for å banke meg, vel?
Nei. Jeg har fikset neglene mine.
Ok. Vel, hva med en gratis burger?
- Greit. Jeg kan ta en bit. - Vent. Gratis? Seriøst?
En dagens burger til Gretchen, Bobby.
- Ok. - Hei, Bob. Hvordan går det? Du ser bra ut.
- Hei, Gretchen. - Hemoroiden forsvant.
- Takk, Lin. - De skulle bruke en rumpenål.
Lin. Jepp. Men det går bra nå.
Alt er bra. Ha det.
Jeg vet hvordan du kan gjøre det godt.
- Ok? - Er du venn med en limousinsjåfør?
Ja.
Vel, du vet at jeg planlegger min søster Jestains utdrikningslag?
- Ja. - Og alt skulle bli så bra.
Vi skulle spise på Oyster Palace.
- Nam. - Ja, hun liker sjømat-tårnet.
Det er som om du får servert hele havet.
Og etter middagen skal vi til Pickles for å se på et nytt tårn.
Hvis du skjønner.
- Jeg tror det. Skal jeg si det? - Nei.
Og vi skulle kjøre rundt hele natten i limousin,
som du tydeligvis må bestille på forhånd, noe jeg ikke gjorde.
Så jeg lurte på om vennen din kan hjelpe,
og da glemmer jeg at du brente inspo-boken min
som jeg jobbet med i 15 år!
Greit. Ja. Jeg ringer henne.
- Dæven, Linda. Jeg er ikke i byen. - Nei.
Ja, jeg er en uke hos min venn Axel i Cedarburg i Wisconsin.
Han kjøpte mange geiter.
Naboene hans er sinte på ham. Jeg klandrer dem ikke.
Han har ikke gjerde. Vent.
- Hva? - Bruk limousinen min. Au.
Du må bare finne en sjåfør du kan stole på
som er komfortabel med å håndtere en stor bil
som er et rullende kunstverk.
- Kjenner du noen? - Jeg mener, jeg...
- Hva med meg? - Greit. Du er en limousinsjåfør nå.
- Seriøst? - Selvfølgelig.
Bare betal for bensin og vask opp eventuelt spy eller bæsj.
Eller spy-bæsj, som er en ting.
Takk, Nat. Jeg skal ta godt vare på henne.
Hurra. Nå må jeg ikke brenne noe du elsker.
Dette blir det beste utdrikningslaget.
Jeg er den beste storesøsteren noensinne!
Dette utdrikningslaget kommer til å suge. Jeg dreit meg ut.
- Ingen av Jestains venner kan komme. - Ok, rolig. Fortell meg hva som skjedde.
Jeg glemte å sende invitasjon.
Alle vennene hennes gjør andre ting i morgen.
- Alle sammen? - Ja. En av dem er en akuttlege.
En annen besøker moren sin i Florida. Altså, kom igjen.
Og en annen har planer
fordi de fikk beskjed tidligere enn et døgn før arrangementet.
Så nå har vi en tom limousin, bortsett fra meg,
Jestain og fru Baker, vår lærer i tredje klasse.
- Grunnskolelæreren deres? - Jeg var desperat.
Grunnskolelærere kan også være venner.
- Skal vi gjøre det en annen kveld? - Nei. Det må være i morgen.
Jestain spurte sjefen om en fridag for uker siden.
Den Vingen lar ikke bare servitriser
ta fri når som helst.
Limousinen vil føles så tom.
Vel, jeg kan kanskje komme som en gjest.
Altså, jeg kjenner jo Jestain.
Jeg møtte henne i salongen da hun leverte kyllingvinger til deg.
Og så spiste du vingene mens du klippet meg.
- Greit. - Søsteren min Gayle kan kanskje komme.
Hun er artig å være med.
- Ja. - Da blir det deg, meg
og søstrene våre som henger og roper "woo". Og fru Baker også.
Ja. Kanskje det funker og ikke blir for kleint.
Nå må vi bare finne en ny limousinsjåfør. Hva med Bob?
Vent. Vil du at jeg skal kjøre limousinen?
Det er viktig at dette går bra slik at Gretchen tilgir meg.
Og å kjøre er akkurat som å sitte.
Så du sitter egentlig hele natten.
Jeg elsker å sitte.
Vel, kanskje du vil sette deg ned her og spille brettspill
som er moro for hele familien.
- Nei. - Beklager, Tina.
Føler ikke for det. Greit. Jeg forstår.
- Bob kan gjøre det. Bob kjører. - Flott.
Hei, dette blir bra, ikke sant?
Selvfølgelig. Vi skal gi Jestain tidenes utdrikningslag
med folk hun delvis kjenner. Greit.
Takk skal du ha.
Ser ikke far ut som en limousinsjåfør?
Hva er det han ikke kan?
- Ta på tærne. - Ta på knærne.
- Pusse tennene. - Vi må ikke leke denne leken.
Vent. Hvor er Jen? Hun burde vært her nå.
Barnevaktens første regel. Du må være her.
Jeg skal ringe henne. Hei, Jen. Det er Linda Belcher.
- Hei, Linda. Det er Jen. - Er du på vei?
- I livet? - Til huset vårt.
Jeg er ikke barnevakt før neste helg,
så hvis jeg drar nå, er jeg redd for at jeg kommer for tidlig.
Neste helg? Nei, i kveld.
Det kan ikke være i kveld, for jeg skrev:
"Linda Belcher, barnevakt neste helg."
I kveld skrev jeg ned: "Undervise på kveldsskole."
Folkens, ta frem kalkulatorene deres.
Jeg burde nok legge på. Ha det.
Ok, Tina, du har ansvaret i kveld.
Ansvar? Så de må gjøre eller spille det jeg sier?
- Nei, mor, vær så snill. - Hun får oss til å kastrere dyr.
Beklager. Hun er den eldste. Hun har ansvaret. Vi må gå.
Ikke kastrer noe jeg ikke ville, og ikke gå på rommet mitt.
Jeg kjører over en fartshump.
Forhjul og bakhjul.
- Ja, vi klarte det. - Han er dårlig til å kjøre bil.
Hva har du på deg? Er det middelaldermesse-klær?
Ja. Jeg sover i det noen ganger.
- Hei, Gretchen. - Jeg kom på noe.
Bob kan ikke være Bob, din ektemann.
Det ødelegger litt av magien. Kan han være en annen?
Jepp. Bob, hørte du det?
- Hva gjør jeg? - Må gå. Ha det.
Lat som du ikke er min mann, bare sjåføren.
Greit.
Du må finne på et falskt navn.
- Virkelig? - Du bør nok ha en aksent.
- Hva? Jeg vil ikke ha en aksent. - Du må det.
Bob, lat som du er en eks-kriminell som prøver å få livet på stell.
Du mente ikke å skade alle de folkene,
men spøkelsene deres besøker deg
og gir deg små gåter du må løse om livene deres.
- Sier jeg alt det, eller... - Nei, det er bare stemningen din.
Herregud. Se på denne limousinen!
Hallo. Ciao. Jeg er limousinsjåføren deres, Dob.
Dob, sjåføren. Og jeg er ikke gift. Jeg er enslig.
Ikke jeg. Jeg skal gifte meg.
Hei, Dob. Det er hyggelig å aldri ha møtt deg.
Glad du kunne komme, Linda. Og Gayle, ikke sant?
Dette er fru Baker. Har ikke sett henne siden tredjeklasse.
Jeg tok med klistremerker. Jestain likte det.
Gretchen likte å slåss.
Se på henne nå. Eller se på meg, hun klippet meg.
Hun er et hår-geni.
Som den Einstein-fyren. Har du sett håret hans?
Jeg kan ikke tro at vi skal til Pickles etter middag!
Gretch, husker du forrige gang vi var der?
Selvfølgelig.
- Teselskapet! - Teselskapet!
Teselskap? Er det en sexting jeg ikke vet om?
Nei. De tre danserne på scenen hadde et skikkelig teselskap.
Ikke hvilke som helst dansere heller.
De beste danserne på Pickles. Throb, Rocket og Steve.
Ja, de satt i små stoler, små tallerkener, tekopper, bitte små smørbrød.
Og så kom musikken.
Da dannet de en pyramide, og fyren på toppen sprayet te overalt
som om han var fontenen på Bellagio...
I det øyeblikket, var hele verden vakker.
- Herregud. - Og jeg fikk være der med søsteren min.
Hvis vi ser den forestillingen i kveld... Jøss.
Det skal du. Ikke bekymre deg. Se hvor mange sedler jeg tok med.
Sedler verdt 40 dollar.
- Jeg mistet en. Der mistet jeg flere. - Jeg elsker storesøsteren min!
Rødt lys.
Hei. Godt smørbrød?
Så, jeg vet at dere er skeptiske til å spille dette spillet.
- Skeptiske? - Men jeg bestemmer, så vi gjør det.
Her står det at spilleren som har reddet flest dyr vinner.
Du snurrer spinne-tingen og flytter brikken.
Gene, du først.
Fire.
Spennende. Prosedyrekort. Se hva som står.
"Skvis puddelens analkjertler. Få 150 dollar." Ja.
Bra jobbet, Gene. Min tur. Seks. Stort nummer.
"Falsk CV"? "Lisens suspendert"? "Mister to runder"? "Betale $ 200"?
Hva? Men... Jeg koser meg.
Greit, Louise, din tur.
- Greit. - Håper du får en sekser. Tuller.
Vi skal kjøre forbi Pickles på vei til middag.
Kanskje vi ser noen muskler om vi spisser øynene.
- Ja, en muskuløs forrett. - Hva i...
Linda?
- Hva? - Pickles blir desinfisert.
- Hva? - Se.
Nei. Herregud. Vet du hva? Ikke kjør denne veien.
- Sving! - Hva?
- Sving! - Herregud. Hold fast, alle sammen.
Beklager. Den gaten var ikke bra.
For en mystisk mann. Hvilke demoner flykter han fra?
Velkommen til Oyster Palace, damer.
Gretchen, vent her et øyeblikk. Alle andre går inn.
Alt er fint. Jeg kjenner lukten av østers.
- Hva skjer? - Pickles er stengt. De desinfiserer det.
- Hva? Nei, nei. - Det var derfor jeg svingte sånn.
- Jeg er en god sjåfør. - Har du ikke ringt og bestilt?
Hvem reserverer på en strippeklubb?
"Hei. Kan du reservere noen nakne menn for oss?"
- Jeg regnet med at du hadde ringt. - Hva skal vi gjøre?
Er det en annen strippeklubb her?
Det var Dingles i Bog Harbor, men den la ned i fjor.
Og Todds Tush Tavern stengte for en stund siden.
Så Pickles er det eneste alternativet. Jeg bare roter det til.
- Hva? Nei. - Du hørte hvor mye Pickles betyr.
Kan vi i det minste vente til etter middag før vi sier det til henne?
Nei. Ikke si noe som helst.
Du ba om min hjelp, og jeg skal hjelpe.
Jeg brenner ikke bare inspo-bøker. Jeg slukker branner også.
- Jeg fikk frysninger. - Ja.
- Vent. Søskenbarnet til Jen jobber der. - Heite fetter Dave?
Ja. Kanskje vi kan ringe Jen og få nummeret hans.
Kanskje han kan gi oss nummeret til gutta.
Throb, Rocket og Steve?
- Ja. - Vent. Og så hva?
Pickles er stengt.
Kanskje vi kan dra et annet sted.
Kanskje de kan komme til Gretchen.
Fanken. Utleieren sa ingen flere fester
etter at jeg tisset fra balkongen min ned på hennes balkong.
Hva er en balkong godt for da? Hva bruker du din til?
Jeg vet om et sted vi kan bruke.
- Bob. - Nei.
- Kom igjen. Vi er desperate. - Jeg vet ikke om det er lovlig.
- Vi dekker til vinduene. - Men vi serverer mat der.
- Hva om det kommer penissvette overalt? - Det kommer ikke overalt.
- Gjør det for Gretchen. - Ja, gjør det for meg. Og Jestain.
Herregud. Min søte lille Jestain.
- Greit. - Hurra!
- Pickles på restauranten. - Takk skal du ha.
Vi burde gå inn og spise østers. For Jestain.
Ja. Bobby, kan du ringe Jen og alle de andre?
Aksent eller ingen aksent?
Føl deg frem. Ha det gøy. Takk. Elsker deg. Østers!
Ok, 50 dollar for å gi en parakitt HLR.
- Ganske bra deal. - Ja, jeg ruller i veterinærpenger.
Klipping av hundetestikler er enkle penger.
Greit, Tina, det er din tur. Ikke knekk en hundefot.
- Igjen. Det var trist. - Da spinner jeg.
Tre. "En katt ble påkjørt av en bil.
Spinn et partall for en blodoverføring
eller mist pasienten i neste runde." Du tuller.
- Du klarer dette, T. Gjør det for pusen. - Fem. Fanken!
Beklager, pus.
Hun kan være venn med de andre du mistet. I dyrehimmelen.
Tina, det virker ikke som om du liker dette.
- Vi trenger ikke å spille videre. - Hva snakker du om?
Jeg elsker det. Jeg bryr meg ikke om hvor dårlig jeg gjør det.
Jeg hørte at hun gikk på den verste veterinærskolen.
Tror du Bob klarer dette?
Ja. Bob er flink til å snakke i telefonen.
Med mindre det er til mor eller folk.
Men kanskje han er flink til å snakke med strippere.
Jeg er så nervøs.
Jeg drikker mer av min Scotch on the Beach.
Unnskyld meg, servitør.
- Kan jeg ta med meg disse skjellene hjem? - De er dine, frue.
Ja. Noen andre som beholder skallene? Kan jeg få dem?
- Vil du ha rekehalene? - Ja. Få dem.
Skal vi ta en ny runde? Vil du ha en til?
- Fru Baker, se på deg. - Hva? Det er ikke en skolekveld.
Hvem vil ha klistremerker?
- Jeg tar en. - Alle får klistremerker.
Jeg er så full av sjømat, men jeg sparer plass til Pickles!
- Ja, definitivt. - Pickles.
Jeg fester klistremerket på ansiktet.
Heite fetter Dave, det er Bob Belcher. Din kusine Jen er barnevakt for oss.
Barna våre, altså. Vi er voksne. Et raskt spørsmål til deg angående jobben.
Har du tilfeldigvis nummeret til Throb, Rocket og Steve?
Hvilken Throb? Er det mer enn én?
Hei. Er dette Throb?
Beklager. Terry. Ditt virkelige navn er selvfølgelig ikke Throb.
Heite Dave ga meg nummeret ditt. Kaller dere ham ikke det?
Jeg synes han er ganske heit. Jeg lurer på om du er opptatt...
Er du på sykehjem? Stripping? Nettopp.
Ikke stripping. Du er med faren din. Så fint. Er han mobil?
Du lager pizza. Det er flott, Rocket.
Vel, gratuler sønnen din fra meg.
Hei, Steve. Jeg heter Bob. Jeg fikk nummeret ditt fra Heite Dave,
som jeg antar ikke anses som heit i deres miljø.
Men uansett, dette er litt desperat. Men dette er greien.
Vi skal i limousinen Vi skal i limousinen
- Fru Baker er brisen. - Mange Mai Tais. Så mange.
Vel, kommer de? Jeg friker ut.
- Jeg vet ikke. - Hva mener du?
Throb er hos faren sin.
Og Rockets sønn har bursdag. De spiser pizza.
Men jeg la igjen en beskjed til Steve. En god beskjed, synes jeg.
- Til meg å være, altså. - Så vi vet ikke om han kommer?
Hva skal vi gjøre? Kan Bob strippe? Bob, hva er du komfortabel med å vise?
Jeg synes ikke det er en god plan.
Vi tar henne til restauranten og håper at Steve dukker opp.
- Vi er ferdige. - Vel, hvem vet?
Kanskje hun er full av reker og østers og shots som Gretchen fant opp
som brukte vodka og tartarsaus på en måte som gjorde bartenderne ukomfortable.
Nå sitter hun i en koselig limousin,
kanskje hun ikke er så klar for strippere nå.
Strippere! Strippere!
Vel, vi er her, damer, på restauranten... Pickles, mener jeg.
- Det private Pickles-stedet. - Jepp. Private Pickles.
Det er bedre enn det vanlige offentlige Pickles,
her får vi danserne, eller kanskje én danser, for oss selv.
- Det er som en premiumpakke. - Ja.
Dob, noe nytt fra limo-telefonen din om noe som helst?
- Ingenting. - Vent. Er dette din restaurant?
Du har ikke vært her før. Du vet ikke hvor du er.
- Ser ut som en burgersjappe. - Derfor er det en så god privat klubb.
La oss gå inn.
"Spinn et oddetall, ellers må kaninen avlives."
Jeg vet ikke om jeg orker dette.
Tina, jeg kan ikke tro at jeg sier dette, men det er sent.
Vi burde nok legge oss.
Nei. Vi startet dette og vi må fullføre det.
Unger, hva gjør dere fortsatt oppe?
Jeg henter bare laken til restauranten.
- Er restauranten kald? - Her er greia.
Noen ganger holder mødre og fedre utdrikningslag,
og strippeklubben er stengt, og stripperne må komme til deg.
- Vi vet alt det. - Å komme til restauranten, mener du?
Ja. Vi håper det. Vi har ikke hørt noe.
Er du sikker på at vi ikke skal komme og hjelpe?
Servere vann, koreografere?
Beklager. Barn på utdrikningslag dreper vibben. Ikke vondt ment.
Sengetid. Hold dere unna mitt rom.
Greit. Ja, vi skal bare legge oss mens Pickles pågår nede.
Det er det jeg sier hver kveld. Jeg snakker om...
Ok, jeg har et forslag som barnevakten deres.
Vi slutter spillet, henter stigen, går på loftet,
og går inn i ventilen i restauranten og ser på stripperne.
Ok. Jeg liker å snike meg inn på steder. La oss gjøre det.
Takk for kampen. Hvem vet hvem som ville vunnet? Det var jevnt.
Stakkars nakken til den katten.
Flott. La oss se på voksne som mister vettet av å se på wienere.
God vin her. Smaker som om den ble åpnet denne uken.
Han kommer ikke. Dette er en katastrofe.
Jeg er så lei meg, Gretchen. Vil du at jeg skal strippe?
Jeg kan gjøre det hvis vi kan gjøre det mye mørkere her inne.
- Fullstendig mørkt. - Nei, la oss avslutte det.
Men takk. Jeg bare sier det til henne.
Jestain, jeg har ødelagt alt. Ingen strippere kommer.
Hva mener du?
Jeg inviterte vennene dine når det var for sent.
Derfor er alle opptatte i kveld.
Og jeg glemte å bestille limousin. Og Dob er faktisk Bob.
Han er en kokk og dette er hans restaurant.
Hei. Hallo.
Jeg ringte ikke Pickles, så jeg visste ikke at de var stengt.
Jeg bare rotet til alt.
Jeg er den verste personen du kunne bedt om å gjøre dette.
- Bu. - Jeg ville gjøre dette helt topp.
Jeg ville gjøre dette for deg fordi du ser så opp til meg.
Det er mer gråting på denne klubben enn forventet.
Det var stress å komme ned hit. Jeg vet ikke hvordan vi får oss ut.
- Det er greit. Glem det. - Jeg beklager, Jestain.
Jeg er en dårlig søster.
- Gretchen... - Jeg ødela festen din.
- Du er ikke det. - Du skjønner ikke, Linda.
Du er alltid den perfekte storesøsteren.
- Det er jeg ikke. - Definitivt ikke.
- Ok, Gayle. - Hun gjør mange feil.
En gang prøvde hun å ligge med mannen min.
Nei, Gayle, det var deg.
- Mannen min og deg. Bob. - Det er sant.
Det er ikke slik jeg husker det.
Jeg sier bare at storesøstre også har lov til å gjøre feil.
Vi er ikke perfekte.
Hvordan kan lillesøstre ellers vite at man ikke må være perfekt?
Det er det du har gjort for meg.
- Takk skal du ha. - Vær så god.
Gretch, jeg vet at det ikke gikk som planlagt i kveld.
Ingen av vennene mine kunne komme.
Selv om fru Baker holder på å bli en.
- Det stemmer. - Men du er den kuleste jeg kjenner.
Du er den jeg vil være med på mitt utdrikningslag.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
- Jeg har en hemoroide. - Hva?
Den er ikke bedre. Det gjør vondt. Jeg har veldig vondt akkurat nå. Jeg løy.
Jeg visste det. Han har knepet igjen i tre dager.
Jeg var så redd for legen, Lin.
Da han skulle sette nålen i baken min,
ville jeg at du skulle være der og holde hånden min.
Men jeg var for flau til å spørre deg om å komme til rumpelegen med meg.
Selvfølgelig vil jeg holde hånden din. Jeg vil ikke at du skal være redd.
- Du er min store, sterke gutt. - Takk, Lin.
Beklager. Det virket som om vi alle kom med bekjennelser.
- Er vi på rett sted? - Steve?
- Du kom! - Hei, Steve.
Det var vanskelig å si nei til talemeldingen.
- Han hørtes så desperat ut. - Hei. Det var meg. Jeg hører det ofte.
Jeg tok med min venn, Smooth.
Vi kan nok ikke gjøre teselskap-rutinen,
men vi klarer den nederlandske rutinen.
- Jeg vet ikke om du har sett den. - Teselskap...
Beklager. Vi trenger en tredje person for den.
- Vi danner en slags pyramide. - Jeg vet det.
Men nederlenderen er bra. Det er ikke noe teselskap, men hva topper det?
Jeg er deres tredje.
- Dæven. - Mener du det?
Jeg kan alle trinnene, og jeg er sterk.
- Jeg er på bunn. - Greit. Jeg er på toppen.
Kan vi låne noen kopper og fat?
- Klart det. - Smooth?
La oss servere litt te.
- Ok, greit. - Nå fikk jeg lyst på små smørbrød.
Vent. Hvor skal han? Nei. Klatrer de opp på disken?
Vi ser bare føttene. Det vil jeg ikke.
Å se på deg er det jeg liker best til nå.
Du ser ut som en hund som ble utestengt av en tennisballbutikk.
For tidlig. Hun mistet mange hunder i dag.
Å, herregud.
- Ta den av! - Du tuller med meg.
Forsiktig med koppene. Forsiktig med koppene.
Oversatt av: Christopher Merchant