E CASA TA FUNERARĂ ȘI CREMATORIUL
ORAȘUL PĂLĂRIILOR BOEME
MAREA DESCHIDERE
MAREA REDESCHIDERE
TE ÎNȚEAPĂ ACUL MEU, IUBITO?
MAREA RE-REDESCHIDERE
MAREA RE-RE-REDESCHIDERE
MAREA RE-RE-RE-REDESCHIDERE
Bună, armăsarule! Cum te simți în dimineața asta?
- Bine. - Bun. Doar verificam.
- Ești un pișcot curajos. - Mersi, Linda.
Vorbiți despre hemoroizii tatei?
- Te referi la Gary? - Mi-ați numit hemoroizii?
Da. Gary. Locuiește în fundul tău.
Gary s-a mutat. Acum e doar fundul meu.
- Brian? - Stai așa! Fundul meu e Brian?
Brian cel tenace.
- Mă bucur că te simți mai bine. - Mult mai bine, da.
Fiindcă tratamentul doctorului părea scos dintr-un film horror.
- Nu trebuie să menționăm asta. - Se pare că da.
Doctorul a spus că, dacă nu-i scad hemoroizii,
îi vâră un ac în fund ca să-i extragă.
Nu.
Urma să facă asta,
dar apoi mi s-a făcut greață și am dat să vomit. Într-un mod curajos.
A zis să mai așteptăm câteva zile, să vedem dacă-și revine de la sine.
- Și și-a revenit. - Da.
E mult mai bine. A dispărut de la sine. Nu mai e nevoie de ace.
- Ac de fund. - Gene...
De ce nu mă sună Gretchen înapoi?
Știu de ce. Fiindcă i-am topit catalogul la salon și e foarte supărată.
Încă sunt nedumerit cum ai topit ceva în timp ce erai tunsă.
Eram pe scaun și mă uitam în catalogul lui Gretchen.
Are poze decupate din reviste cu toate coafurile pe care le-a făcut.
Adaugă și chestii inspiraționale. Poze cu câini drăguți, cu Jason Priestley.
În fine. Gretchen a trebuit să plece și a lăsat jos ondulatorul.
Apoi am vrut să citesc o revistă.
Așa că am pus catalogul pe ondulatorul pe care nu-l văzusem.
Se pare că nu e indicat să faci asta.
- Din cauza focului? - Da, Tina.
S-a topit pe mijloc și s-a făcut crocantă pe margini.
- Ca un sendviș Cubano. - Oricum, mă simt groaznic.
O sun din nou. Fir-ar să fie! A intrat căsuța vocală. Bună, Gretchen!
Doamne, cred că ești atât de frumoasă astăzi!
Ce veveriță ciudată! Stați! Nu contează.
E doar o șosetă udă în mijlocul drumului.
- Te face să te întrebi... - Ia te uită!
Ce avem aici? Chestii gratis? Veterinarul, jocul de societate.
„Bucură-te de intensitatea unui cabinet veterinar
- „... din sufrageria ta.” - Măi să fie!
- Cine vrea să ne jucăm după ore? - Televizorul încă funcționează, nu?
Uite, poți să operezi câini, păsări, pisici,
poți să învârți rotița. E distractiv, nu?
Voi ați mers mai departe.
Gretchen!
- Bună, Linda! - Bună!
N-ai venit să mă bați, nu?
Nu. Tocmai mi-am făcut unghiile.
Bine. Ce zici de un hamburger gratis? Din partea casei.
- Sigur. Aș mânca. - Stai așa! Din partea casei? Pe bune?
Hamburgerul zilei pentru Gretchen, Bobby.
- Bine. - Bună, Bob! Ce faci? Arăți bine.
- Bună, Gretchen! - I-au dispărut hemoroizii.
- Mersi, Lin. - Voiau să-i bage un ac în fund.
Lin! Da. Dar e în regulă acum.
Totul e bine. Pa!
M-am gândit cum poți să-ți iei revanșa.
- Da? - Ai prietenă o șoferiță de limuzină, nu?
Da.
Știi că organizez petrecerea burlăcițelor pentru sora mea mai mică Jestain?
- Da. - Și totul o să fie grozav.
O să mâncăm la Palatul Stridiilor.
- Ce bun! - Îi place turnul cu fructe de mare.
Parcă pun tot oceanul în el.
După cină, mergem la Castraveciori să vedem alte turnulețe de fructe de mare.
Dacă-nțelegi ce vreau să zic.
- Cred că eu înțeleg. Să spun? - Teddy, nu.
Și urma să mergem noaptea cu limuzina,
pe care cică trebuie s-o rezervi în avans, dar n-am făcut asta.
Mă întrebam dacă mă poate ajuta prietena ta,
iar eu o să uit faptul că mi-ai ars catalogul
la care am lucrat 15 ani!
Bine, da. O sun acum.
- La naiba, Linda! Sunt plecată din oraș. - Nu.
Da, săptămâna asta stau cu prietenul meu Axel la Cedarburg, Wisconsin.
A cumpărat niște capre.
Vecinii au făcut spume. Și, sincer, le dau dreptate.
Nu are gard. Stai așa!
- Ce e? - Folosește limuzina mea! Au!
Trebuie doar să găsești un șofer de încredere
care știe să manevreze o mașină mare și elegantă,
care e și o operă de artă pe roți.
- Cunoști o asemenea persoană? - Păi...
- Ce zici de mine? - Gata, ești șoferiță de limuzină.
- Serios? - Desigur.
Trebuie doar să plătești benzina și să cureți excrementele sau voma.
Sau excre-voma. Chiar există.
Mulțumesc mult, Nat. Voi avea mare grijă de ea.
Da! Acum nu trebuie să ard ceva la care ții tu.
O să fie cea mai tare petrecere a burlăcițelor!
Sunt cea mai tare soră mai mare!
Petrecerea burlacilor o să fie nasoală. Am dat-o-n bară.
- Nu pot să vină prietenele lui Jestain. - Mai ușor! Spune-mi ce s-a întâmplat!
Am uitat să le trimit invitația.
Acum, toate prietenele ei au alte planuri diseară.
- Toate? - Da. Una dintre ele e medic la Urgențe.
Alta își vizitează mama în Florida. Frate, pe bune!
Și alta deja are planuri,
fiindcă persoana a anunțat-o la distanță de mai mult de o zi de eveniment.
Și acum avem o limuzină goală, mai puțin eu,
Jestain și dna Baker, profesoara din clasa a treia.
- Profesoara din clasa a treia? - Eram disperată.
Profele dintr-a treia pot fi prietene.
- S-o organizăm în altă seară? - Nu. Trebuie să fie mâine.
Jestain i-a cerut liber șefului ei de săptămâni bune.
That Wing You Do nu lasă chelnerițele
să plece în orice seară vor ele.
Limuzina o să fie atât de goală!
Aș putea veni și eu, poate. Ca invitată.
Adică, într-un fel, o cunosc pe Jestain.
Am cunoscut-o atunci la salon, când ți-a adus aripioare.
Și tu ai mâncat aripioarele cât timp mă coafai.
- Bine. - Și ar putea veni și sora mea Gayle.
Se face destul de plăcută în grupuri.
- Da. - Și o să fii tu, eu
și surorile noastre mai mici care o să țipe de entuziasm. Și dna Baker.
Da. Ar putea să ne iasă așa și să nu fie prea ciudat.
Acum, trebuie să găsim un șofer de limuzină. Ce zici de Bob?
Stai! Vrei să conduc eu limuzina?
Bobby, te rog. Trebuie să iasă bine, să mă ierte Gretchen.
Când conduci, practic, stai jos.
Așa că o să stai jos toată noaptea.
Îmi place să stau jos.
Sau ai putea să stai aici și să joci un joc de societate
distractiv pentru toată familia.
- Nu. - Scuze, Tina.
N-aveți chef acum. Bine, am înțeles.
- Deci Bob poate. O să conducă el. - Super!
Hei, o să iasă bine, nu?
Sigur. O să-i oferim lui Jestain petrecerea burlăcițelor visurilor ei,
alături de oameni pe care îi știe, oarecum. Ce tare!
Mulțumesc.
Tatăl vostru arată ca un șofer de limuzină, așa-i?
Ce nu poate să facă tipul ăsta?
- Să-și atingă tălpile. - Sau genunchii.
- Să se spele pe dinți. - Nu jucați jocul ăsta!
Unde e Jen? Trebuia să fi ajuns.
Prima regulă a bonelor. Trebuie să se prezinte.
O sun acum. Bună, Jen! Sunt Linda Belcher.
- Bună, Linda! Sunt Jen. - Ești pe drum?
- Pe drumul vieții? - Înspre casa noastră.
Am grijă de copii abia weekendul viitor,
deci, dacă plec acum, mi-e teamă că o să ajung prea devreme.
Weekendul viitor? Nu, în seara asta.
Nu poate fi diseară, fiindcă am scris:
„Bonă la Linda Belcher weekendul următor.”
Pentru seara asta am scris: „Profesoară la seral”.
Vă rog să vă scoateți calculatoarele grafice.
Probabil ar trebui să închid. Pa!
Bun. Tina, te las responsabilă în seara asta.
Responsabilă? Deci trebuie să facă și să joace ce le zic eu?
- Nu, mamă, te rog. - O să ne facă animale neutre.
Îmi pare rău. E cea mai mare, e responsabilă. Noi plecăm.
Nu castrați nimic nepotrivit și nu intrați în camera mea!
Trecem peste un limitator de viteză.
Roțile din față și roțile din spate.
- Da, am reușit. - Conduce foarte prost.
Ce porți? E ținuta de la târgul Renaissance?
Da. Mai și dorm în ea uneori.
- Bună, Gretchen! - M-am gândit la ceva.
Bob nu poate fi Bob, soțul tău.
Strică tot farmecul. Poate să fie altcineva?
Da. Bob, ai auzit?
- Ce să fac? - O să închid. Pa!
Pretinde că nu ești soțul meu și fii șofer!
Bine.
Ar trebui să inventezi un nume fals.
- Serios? - Să vorbești cu accent, poate.
- Poftim? Nu vreau să vorbesc cu accent. - Trebuie.
Bob, pretinde că ești un fost pușcăriaș și încerci să-ți refaci viața.
Și că n-ai vrut să-i rănești pe toți oamenii ăia,
dar fantomele lor te vizitează noaptea
și îți dau ghicitori ca să le îndrepți viețile.
- Să spun toate astea sau... - Nu, asta să fie atitudinea ta.
Doamne! Priviți limuzina asta bestială!
Bună! Ciao! Sunt șoferul vostru, Dob.
Dob, șoferul. Și nu sunt căsătorit. Sunt burlac.
Eu, nu. Eu mă căsătoresc.
Bună, Dob! Încântată că nu te-am cunoscut!
Mă bucur că ai venit, Linda. Și tu ești Gayle, nu?
Dânsa e dna Baker. N-am văzut-o din clasa a treia.
Am adus autocolante. Lui Jestain i-au plăcut mereu.
Gretchen adora bătaia.
Uitați-vă la ea acum! Sau la mine, fiindcă m-a coafat.
E un geniu al coafurilor.
Ca tipul ăla, Einstein. Ați văzut ce freză are?
Nu-mi vine să cred că mergem la Castraveciori după cină!
Gretch, mai ții minte când am mers acolo?
Sigur că da.
- Ceaiul dansant. - Ceaiul dansant.
Ceai dansant? E o chestie sexuală despre care nu știu eu?
Nu. Cei trei dansatori erau pe scenă și chiar țineau un ceai dansant.
Și nu orice fel de dansatori.
Cei mai buni dansatori de la Castraveciori. Zvâcnire, Rachetă și Steve.
Da, stăteau pe scăunele, cu farfurioare, ceșcuțe și sendvișuri miniaturale.
Și apoi a început muzica.
Și, când tipii ăia au format o piramidă, iar cel din vârf a aruncat ceai peste tot,
de ziceai că era fântâna de la Bellagio...
În acel moment, toată realitatea a devenit minunată.
- Doamne! - Și am fost acolo cu sora mea mai mare.
Dacă vedem acel spectacol diseară... Uau!
O să-l vezi, nu-ți face griji! Uite câte bancnote de un dolar am adus!
Patruzeci de bancnote de un dolar.
- Am scăpat una. Am mai scăpat câteva. - Îmi iubesc sora mai mare!
E roșu.
Bună! Cum e sendvișul?
Știu că sunteți cam șovăielnici să jucăm jocul.
- „Șovăielnici”? - Dar eu sunt șefa, deci jucăm.
Aici scrie că cel care a salvat cele mai multe animale câștigă.
Învârtiți de rotiță și vă mutați piesa.
Gene, tu începi.
Patru.
Ce interesant! Carte cu operație. Vezi ce scrie!
„Du-te la glandele perianale ale pudelului! Colectează 150$!” Da!
Bravo, Gene! E rândul meu. Șase. Număr mare.
„Acreditări false”? „Licență suspendată”? „Stai două ture”? „Plătește 200$”?
Ce? Dar... Ne distrăm.
Bine, Louise, e rândul tău.
- Bine. - Sper să pici pe șase. Glumesc.
Trecem pe lângă Castraveciori în drum spre cină.
Dacă ne uităm cu atenție, poate vedem niște pectorali.
- Da, pe post de aperitiv. - Ce...
Linda?
- Ce e? - Castraveciori e închis.
- Poftim? - Uite!
Nu. Doamne! N-o lua pe aici!
- Întoarce! - Poftim?
- Întoarce! - Doamne! Țineți-vă bine!
Scuze. Strada aia nu era bună.
Ce om misterios! Mă întreb de ce demoni fuge.
Bine ați venit la Palatul Stridiilor, doamnelor!
Gretchen, stai o clipă! Restul, intrați!
Totul e în regulă. Miros stridiile de aici.
- Ce e? Ce se petrece? - Castraveciori e închis. Deparazitează.
- Poftim? Nu! - De aceea am întors așa.
- Sunt un șofer bun. - N-ai sunat să faci rezervare?
Cine face rezervări la striptease?
„Bună! Ne rezervați niște bărbați goi?”
- M-am gândit că ai sunat sau așa ceva. - Ce ne facem?
O fi alt club de striptease în apropiere?
Era Clopoței la Bog Harbor, dar au închis anul trecut.
Și, desigur, Taverna Fesierilor lui Todd s-a închis de ceva timp.
Deci Castraveciori e singura variantă. O tot dau în bară.
- Poftim? Nu. - Ai auzit cât îi place la Castraveciori.
Putem să-i spunem abia după cină că nu mergem?
Nu, nu-i spui nimic.
Mi-ai cerut ajutorul, o să te ajut.
Eu nu doar ard cataloage cu însemnătate, ci sting și incendii.
- Tocmai m-au trecut fiorii. - Da.
- Vărul lui Jen lucrează la Castraveciori. - Dave, vărul sexy?
Da. Am putea s-o sunăm pe Jen și să-i cerem numărul.
Și poate el ne dă numerele tipilor.
Zvâcnire, Rachetă și Steve?
- Da. - Stai! Și după?
Castraveciori e închis.
Am putea merge în alt loc.
Ar putea veni acasă la Gretchen.
Proprietara a zis să încetez cu petrecerile
de când am urinat din balconul meu pe al ei.
Pentru ce mai sunt bune balcoanele? La ce-ți mai folosești balconul?
Ar fi un local în care am putea merge.
- Bob? - Nu.
- Haide! Suntem disperate. - Nici nu știu dacă e legal.
- Acoperim ferestrele. - Dar servim mâncare acolo.
- Dacă sare transpirație de penis? - Doar n-o să sară peste tot.
- Fă-o pentru Gretchen! - Da, fă-o pentru mine! Și pentru Jestain!
Doamne, micuța mea Jestain!
- Bine. - Da!
- Castraveciori la restaurant. - Doamne! Mulțumesc.
Hai să intrăm și să mâncăm stridii! Pentru Jestain.
Da. Bob, poți s-o suni pe Jen și pe toți ceilalți?
Cu accent sau fără?
Cum consideri tu. Distracție plăcută! Mulțumesc. Te iubesc. Pa! Stridii!
Bun, 50 de dolari pentru resuscitarea papagalului.
- E un târg bun. - Da, mă scald în cașcaval de veterinar.
Se fac bani ușori din retezarea testiculelor câinilor.
Tina, e rândul tău. Îți țin pumnii! Deși câinii n-au pumni.
- Iar mi-am amintit. Ce trist! - Încep.
Trei. „O pisică a fost lovită de mașină.
„Pică pe număr par pentru transfuzie de sânge
„sau pierzi pacientul la următoarea tură.” Ce bătaie de joc!
- Hai, că poți, T! Fă-o pentru pisicuță! - Cinci. La naiba!
Îmi pare rău, pisicuță.
Se poate împrieteni cu celelalte. În raiul animăluțelor.
Tina, mi se pare că nu prea te distrezi.
- Nu e nevoie să continuăm să jucăm. - Ce tot zici?
Ador jocul ăsta. Nici nu-mi pasă că nu mi-a mers bine.
Am auzit că a urmat cea mai slabă școală de veterinari.
Crezi că Bob o să reușească?
Da. Bob știe foarte bine să vorbească la telefon.
Doar dacă nu e cu mama. Sau cu oameni.
Dar poate se descurcă bine să vorbească cu stripperi.
Am mari emoții.
O să mai beau din Scotch on the Beach.
Scuze, chelner!
- Pot să iau scoicile acasă? - Puteți să le păstrați, dnă.
Da! Mai păstrează cineva scoicile? Pot să le iau pe ale tale?
- Vrei cozile de creveți? - Da. Dă-mi-le!
Să mai comandăm un rând? Mai vreți unul?
- Dnă Baker, ce ieșiri avem! - Ce e? Doar nu e școală mâine.
Cine vrea autocolante?
- Iau eu unul. - Toți primesc autocolante.
Sunt plină de fructe de mare, dar păstrez loc pentru Castraveciori!
- Da, sigur. - Castraveciori.
Eu îmi pun autocolantul pe față.
Dave, vărul sexy, sunt Bob Belcher. Verișoara ta Jen e bona noastră.
Adică a copiilor noștri. Noi suntem adulți. Întrebare rapidă.
Ai cumva numerele de telefon ale lui Zvâcnire, Rachetă și Steve?
Care Zvâcnire? Sunt mai mulți?
Salut! Vorbesc cu Zvâcnire?
Scuze. Terry. Numele tău adevărat nu e Zvâcnire. Desigur.
Dave cel sexy mi-a dat numărul tău. Voi nu-i spuneți așa?
Mie mi se pare destul de sexy. Mă întreb dacă ești ocupat...
Ești la un azil de bătrâni? Faci striptease? Bine.
Nu faci striptease. Ești cu tatăl tău. Ce frumos! Merge singur?
Faci pizza. E minunat, Rachetă.
Urează-i „La mulți ani” fiului tău din partea mea!
Salut, Steve! Mă numesc Bob. Am numărul tău de la Dave cel sexy,
care presupun că nu e atât de sexy în breasla voastră.
În fine, o să fac o ultimă încercare.
Ne urcăm în limuzină Ne urcăm în limuzină
- Ce s-a dezghețat dna Baker! - Multe Mai Tai. Foarte multe!
Ia zi, vin? Mor de stres.
- Nu știu. - Cum adică?
Zvâcnire e cu tatăl lui.
Și e ziua de naștere a fiului lui Rachetă. Fac pizza.
Dar i-am lăsat un mesaj vocal lui Steve. Cred că a fost un mesaj vocal bun.
- Pentru mine. - Deci nu știm dacă vine?
Ce facem? Să-l punem pe Bob să facă striptease? Bob, ce poți să ne arăți?
Nu cred că e o idee bună.
Eu zic s-o ducem la restaurant și să sperăm să vină Steve.
- Am pus-o! - Cine știe?
Poate că e plină de creveți și stridii și de shoturile lui Gretchen
în care a folosit vodcă și sos tartar, de i-a făcut inconfortabili pe barmani.
Iar acum stă în limuzina confortabilă
și n-o să mai fie atât de încântată de stripperi.
Stripperi!
Doamnelor, am ajuns la restaurant... Adică la Castraveciori.
- La clubul privat Castraveciori. - Da. Clubul privat Castraveciori.
E mai bun decât clubul public Castraveciori,
pentru că aici, dansatorii... Sau dansatorul ne e rezervat doar nouă.
- E ca un pachet premium. - Da.
Dob, ai primit vreo veste pe telefonul tău de șofer de limuzină?
- Nimic. - Stai, ăsta e restaurantul vostru? Hei!
N-ai mai fost aici. Nu știi unde ești.
- Arată ca un restaurant de hamburgeri. - De aceea e un club privat bun.
Hai să intrăm!
„Pică pe un număr impar sau iepurașul va fi eutanasiat.”
Nu știu dacă pot să suport.
Tina, nu-mi vine să cred că spun asta, dar e cam târziu.
Ar trebui să ne culcăm.
Nu. Am început asta și trebuie să terminăm.
Copii, de ce nu v-ați culcat încă?
Iau niște așternuturi pentru restaurant.
- Îi e frig restaurantului? - Uite care-i treaba!
Uneori, mami și tati dau petreceri ale burlăcițelor,
iar clubul de striptease e închis și trebuie să vină stripperii la tine.
- Știm toate astea. - Adică să vină la restaurant?
Da. Așa sperăm. Nu ne-au dat de veste.
Sigur nu vrei să venim și să ajutăm?
Să servim apă, să facem coregrafia numerelor?
Scuze. Copiii strică buna dispoziție a burlăcițelor. Fără supărare.
La culcare! Nu intrați în camera mea!
Bine. Mergem la culcare, iar voi organizați Castraveciori la parter.
Asta zic și eu în fiecare seară. Vorbesc despre...
Bun. Fiind bona voastră, am o propunere.
Oprim jocul, luăm scara, mergem în pod
coborâm și ne uităm la stripperi prin ventilația restaurantului.
Bine, îmi place să mă furișez. Hai s-o facem!
A fost un joc bun. Cine știe cine ar fi câștigat? Joc strâns.
Îmi pare rău de gâtul pisicii.
Super! Hai să vedem cum se poartă adulții ca niște maniaci în jurul măciucilor.
Au un vin bun aici. Zici că a fost deschis săptămâna asta.
Nu vine. E un dezastru.
Îmi pare rău, Gretchen. Vrei să fac eu striptease?
Aș face-o, dar trebuie să mai stingem din lumini.
- Beznă totală, mai bine. - Nu, hai să anulăm seara!
Dar mersi. O să-i spun.
Jestain, am dat-o-n bară cu tot. Nu vine niciun stripper.
Cum adică?
Ți-am invitat prietenele prea târziu.
De aceea sunt ocupate în seara asta.
Și am uitat să închiriez limuzină. Și Dob este, de fapt, Bob.
Gătește hamburgeri, iar ăsta e restaurantul lui.
Bună! Salutare!
Și nu am sunat la Castraveciori, nu știam că au închis.
Am stricat totul!
Sunt cea mai nepotrivită persoană pentru asta!
- Huo! - Îmi pare rău. Voiam să iasă minunat.
Voiam s-o fac pentru tine, pentru că mă admiri atât de mult.
La clubul de striptease se plânge mai mult decât mă așteptam.
Ne-a luat ceva să coborâm aici și nu sunt sigură cum ieșim.
- E în regulă, nu contează. - Scuze, Jestain.
Sunt o soră mai mare groaznică.
- Gretchen... - Am stricat petrecerea.
- Nu ești groaznică. - Nu înțelegi, Linda.
Tu ești mereu sora mai mare perfectă.
- Să știi că nu sunt. - Cu siguranță, nu.
- Bine, Gayle. - Face multe greșeli.
Odată a încercat să se culce cu soțul meu.
Nu, Gayle, tu ai fost aia.
- Soțul meu și cu tine. Bob. - E adevărat.
Eu nu așa îmi amintesc.
Spun doar că și surorile mai mari au voie să facă greșeli.
Nu suntem perfecte.
Altfel, cum știu surorile mai mici că e în regulă să nu fie perfecte?
Deci asta ai tot făcut pentru mine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Gretch, știu că seara asta nu a decurs întocmai conform planului,
că nu au venit prietenele mele.
Deși dna Baker își face loc pe listă.
- Așa e. - Dar ești cea mai tare persoană.
Cu tine vreau să fiu în seara petrecerii burlăcițelor.
- Te iubesc de mor. - Și eu te iubesc de mor.
- Încă am hemoroizi. - Poftim?
Nu e mai bine. Doare. Mă doare foarte tare acum. Am mințit.
Știam eu! Omul ăsta se ține strâns de trei zile.
Mi-a fost atât de frică la doctor, Lin!
Când era pe cale să-mi bage acul în fund,
voiam doar să fii acolo și să mă ții de mână.
Dar mi-a fost prea rușine să-ți cer să vii cu mine la doctorul de fund.
Doamne! Normal că te-aș ține de mână. Nu vreau să-ți fie teamă.
- Ești băiețelul meu mare și puternic. - Mersi, Lin.
Scuze. Mi se părea că destăinuim chestii cu toții.
- Am ajuns unde trebuie? - Steve?
- Ai venit! - Bună, Steve!
A fost greu să refuz mesajul ăla vocal.
- Tipul părea atât de disperat! - Salut! Eu am fost. Mi se zice des.
Am venit cu amicul meu Alunecos.
Scuze, nu putem face numărul cu ceaiul dansant,
dar putem face numărul dublu olandez.
- Nu știu dacă l-ați mai văzut. - Ceaiul dansant...
Ne trebuie a treia persoană pentru finalizarea de ceai.
- Formăm o piramidă. - Știu.
Și dublul olandez e bun. Nu e chiar ceai dansant, dar ce este?
O să fiu eu a treia.
- Măi să fie! - Pe bune?
Cunosc fiecare mișcare și sunt puternică.
- Stau eu jos. - Bun. Și eu, deasupra.
Ne dați niște cești și farfurioare?
- Sigur. - Alunecos?
Să le servim niște ceai!
- Bun, începem. - Mă face să vreau sendvișuri minuscule.
Stai! Unde se duce? Nu. Se urcă pe tejghea?
Le vedem doar picioarele. Nu vreau picioare.
Acum, cel mai tare lucru este să mă uit la tine.
Arăți ca un câine lăsat după gardul terenului de tenis.
Prea devreme. A pierdut foarte mulți câini azi.
Doamne!
- Dă-i jos! - Cred că-ți bați joc de mine!
Ușor cu ceșcuțele!
Subtitrarea: Valeriu Cosa