BOBIN BURGERIT
HAUTAUSTOIMISTO
TUSSIMYYMÄLÄ
AVAJAISET
UUDET AVAJAISET
TUHOLAISTORJUNTAA
TAAS UUDET AVAJAISET
UUDEMMAT AVAJAISET
UUSIMMAT AVAJAISET
Tässä sitä mennään synttäreille koko perheen voimin.
On siistiä bilettää porukoiden kanssa.
Totta hitossa, kun saa kiroillakin.
Älä kiroa.
Tajuan kyllä, miksi minut, Gene ja Tina kutsuttiin Rudyn isän synttäreille.
Olemme Rudyn kavereita.
Miksi äiti ja isä tulevat?
Tapasimme vanhempainillassa.
Omatunto kolkutti.
Hän poti syyllisyyttä.
Anteeksi kun näprään puhelinta. Lähetän meilin pikapikaa.
Kenelle meilaat?
- Keilahallille. - Kivaa.
- Suunnittelen keilajuhlia. - Rudylleko?
Itselleni. Teen niin aina syntymäpäivänäni.
Tykkään keilata.
- Haluatteko tulla juhliini? - Ei sinun ole pakko.
Haluamme.
Olisipa Rudylla hauskaa.
Hänen eronneet vanhempansa deittailevat.
Hän ansaitsee kivan illan.
Olemmeko muuten teettäneet teillä paperit, jottette eroaisi?
Ken saa laatia ne. Hän hoiti testamenttinikin.
Ei siitä pelkoa.
Rakastan isäänne yhtä paljon kuin tunnustaessani sen.
Muistatko, kun sanoin rakastavani sinua ekaa kertaa?
Muistan.
- Muistatko, missä olimme? - Muistan kyllä.
Missä olitte, isä?
Ehkä hän muistaa, mutta herkistyi sitä ajatellessaan.
Olimme...
- Hän unohti. - Ei se haittaa.
Mietit burgeritäytteitä.
Kyllä se muistuu mieleeni. Se oli...
Muistatko, kun pieraisin,
ja se kuulosti tältä: "Morjesta!"
- Muistan. - Sen siis muistat.
Nousimme silloin autoon.
- Niin. - Se tapahtui hiljattain.
Varmistin vain, että erityinen hetki huomattiin.
Totisesti.
Sanoitko rakastavasi minua ekaa kertaa ulkona vai sisätiloissa?
Älä sitä mieti.
- Moi, Rudy. - Kiitos kun tulitte.
Oli vaikea saada ikäisiämme innostumaan 44-vuotiaan miehen synttäreistä.
Miksihän? Tykkäämme kuulla podcasteista ja selkäkivuista.
Haluatteko jäähilejuomaa? Saa santsata vapaasti.
- Isä tarjoaa. - Kiva!
Jaksan varmaan santsata paljon enemmän kuin sinä.
Pelkkä ajatuskin kylmää aivoja!
- Palataan astialle. - Vai niin...
- Kuka ei tykkäisi ilmaisjuomasta? - Ehkä tuo.
Nuolisin tuon lattialta, jos se olisi hyväksyttävää.
- Eihän se ole? - Onko kaikki hyvin?
Et ole jäähiletuulella.
Anteeksi. Äitini Paul-poikaystävä kismittää.
Katsokaa nyt: hän hymyilee, kuuntelee toisia ja katsoo silmiin.
Outoa!
- Karseaa. - Olen huolissani isästä.
Hän on nyt herkkänä erottuaan Vickistä.
- Kumpi jätti kumman? - Aika lailla molemmat.
Isä tekstasi: "Meidän pitää jutella."
Vicki vastasi: "Ero?"
Hän peukutti omaa viestiään, joten se siitä.
Hiisi.
Isäsi on siis jälleen vapaa mies.
- Taas markkinoilla. - Kaupittelemassa kuumaa isukkia.
Isä on kuin herkkä toukka,
joka tahtoo vahvaksi perhoseksi.
Niin ei käy, kun Kiltti-Paul tulee -
ja talloo isän pikkukotilon.
Millä tavalla Paul talloo isäsi kotiloa?
Katso nyt häntä, Tina! Se ei vain tunnu hyvältä.
- Ei tunnu hyvältä! - Hengitä vain.
- En osaa! - Tosiaan.
Tahdon tästä illasta unelmien keilabileet -
ja täydellisen 44-vuotispäivän.
Sovittu.
- Mitä? - Niin tapahtukoon.
Jätä se minun ja Genen huoleksi sekä Tinankin.
- Just. - Toinen kierros, kiitos.
Älkääkä säästelkö sokerissa.
Miesten kengät kokoa 44 ja naisten 40.
Katso miten söpöt kengät, Bob.
Keilauskengäthän ne, mutta miten vain.
Pitäisin näitä muuallakin.
- Niinkö? - On vaikea löytää söpöjä kenkiä.
- Tiedetään. - Pääsitte tulemaan!
- Niin. - Paljon onnea!
- Hienot kengät, eikö? - Kyllä.
Odotamme omaa rataa. Taitaa pitää kiirettä.
- Haluatteko... - Emme.
- Tuletteko kaistallemme? - En minä...
- En minä sitä. - Sopiihan se.
Niin.
Käsken tiskihepun lisätä teidät sinne.
- Kivaa! - Jestas, teimme sen taas.
Ihanat kengät! Laitan ne jalkaani.
Takana lukee kokoni. Onpa kivaa!
Työnämme on saada isäsi näyttämään hyvältä.
Laitetaan hänet loistamaan.
Sekin sopii, että Paul näyttää säälittävältä isään verrattuna.
- Mitkä ovat isäsi vahvuudet? - Laskoshousut.
Huomasin. Noihin voisi viiltää sormensa!
Hän on hyvä keilaamaan.
Häntä kutsutaan Kaatokeisariksi.
- Siis minä kutsun. - Tarpeeksi aineksia meille.
Paul on varmaan loistava keilaamaan.
Hän on hyvä kaikessa.
Palvelija heitti hänelle avaimet kahdesta metristä.
Paul otti kopin tuosta vain.
Niinpä!
Paul ei vaikuta yhtään urheilulliselta eikä myöskään lempeältä.
Ei tekisi mieli antaa hänelle pystiä siististä seisomistyylistä.
Olisipa isä vielä Vickin kanssa.
Vicki oli kivan vastakohta.
Sentään isä ei olisi sinkku -
samalla kun äiti kaulailee Paulin kanssa.
Kas niin.
Meillä on deittailu- ja keilaamisjutut.
Hankitaan hänelle tyttöystävä, joka on hyvä keilaamaan.
Saahan tyttöystävän yhdessä illassa?
Näkyykö täällä yhtään ehdokkaita?
Tuo leidi tuolla on Sherry, isän intialaiselta kokkauskurssilta.
Molemmat ovat allergisia jeeralle.
Heistä oli hölmöä mennä kurssille moisen allergian kera.
Olisinpa nyppinyt isältä tuon yhden kulmakarvan.
Siitä olisi ollut apua.
- Se näkyy tänne asti. - Mikä peto.
Voiko se liikkua omin päin?
Rudy, ratamme on valmis.
Lapset, vanhempanne keilaavat kanssamme.
Kivat sinulle. He ovat hauska pari.
He sekä äitisi ja Paul, kuusi henkeä.
- Sanoitko äiti ja Paul? - Sanoin. Tuossahan he.
Terve!
- Nähdään pian, keilakamut. - Voi pojat, se siitä.
Isä ja taitava Paul keilaavat vastakkain.
Paul murskaa hänet!
Pahimmassa tapauksessa isän kotilosta valuu toukan sisälmyksiä kaikkialle!
Ei, kuuntelehan.
Emme anna Paulin nöyryyttää isääsi tämän synttäreillä.
Vannon sen uudelleenkäytettävän kuppini kautta.
Kuulit kyllä.
- Aivoja kylmää! - Hieron päätäsi.
- Kiitos. - Noin.
- Sattuu vieläkin. - Hieron kunnolla!
Hei!
- Hiero kunnolla. - Rudy!
Rudy!
KEILAHALLI
Juku, se tapahtuu!
Ryhdistäydy. Me hoidamme tämän.
Tiedän sinun sanovan sanoja,
mutta kuulen vain isän kotilon rutisevan Paulin jaloissa.
- Gene syö tortillasipsejä. - Sori.
Siinähän hän! Hyvin valittu pallo.
Kiitos, sovitin sen paitaani.
Huomasin.
- Terve, muksut. - Tervehtikää kenkiäni!
- Heippa. - Siinähän he.
- Tässähän me. - Pyörät pyörimään.
Mehän keilaamme.
- Niin. - Pyöreät pallot pyörivät.
- Aivan. - Hitsit.
Mälsät, mutta hellyttävät sanaleikit ovat isän alaa!
Taidanpa poiketa miestenvessaan.
Poden synttärirakkoa eli liikaa sihivettä.
- Älkää aloittako vielä! - Mentiin.
Minä pidättelen Paulia.
Jatkan sitä bileiden loppuun saakka.
- Tina. - Niin?
Mene kokkikurssin leidille ja hoida homma.
Olisi kiva, jos Sylvester saisi uuden tyttöystävän 20 minuuttiin.
- Täydellistä. Gene? - Jäähiletehtävällä.
Eipäs. Sinä ja Rudy seuraatte Sylvesteriä.
Nypitte ne kulmakarvat olan takaa.
- Hoituu. - Odota!
- Mitä Paul tekeekään? - Hän on työterapeutti.
Kivut vaikeuttavat asioiden tekemistä.
- Hän tarjoaa neuvontaa. - Inhosimme häntä jo valmiiksi.
- Niinpä! - Toimeksi.
- Vauhtia! - Selvä.
- Isä!
- Isä. - Mitä?
- Isä. - Mitä nyt?
Kuulin juuri, että Paul on työterapeutti.
- Niin olen. - Isä tarvitsee sitä rutkasti.
- Niinkö? - Sattuvatko tietyt liikkeet?
- Sattuvat. - Mitkä niistä?
- Kaikki. - Näetkö?
Moi.
- Heippa. - Syötkö poppareita? Kiva.
Synttärit ne ovat jotain.
Nousehan, niin katson.
- Toki. - Päästit äänen.
Etkö itse ääntele noustessasi?
Kosketa varpaitasi.
- Oikeastiko? - Kokeilehan.
- Luoja. - Niinpä.
- Vihelsit kahdesti. Onko se pahasta? - Se oli tuplavislaus.
- Jep. - Jestas.
Tämä on vaivan arvoista. Rakastan sinua!
Karva panee vastaan. Se tahtoo elää!
- Listin sen! - Älä päästä sitä mieleesi!
- Lapset! - Se tietää, mitä pelkäät!
Kemianne kohtaavat hienosti.
Te molemmat opettelette laittamaan intialaista ruokaa.
Voisitte siirtyä seuraavalle tasolle ja muuttaa yhteen.
Anteeksi, kuka olet?
Oikea olkapääsi on vasempaa noin viisi senttiä korkeammalla.
- Onko? - Nyt ne ovat tasassa.
Sattuuko tämä? Ei pitäisi.
Onko tämä normaalia? Tällaistako seisominen on?
- Pahoin pelkään. - Keilataan sitten.
- Olen todella valmis. - Tässä, saat käyntikorttini.
Älä keilaa! Hän tarvitsee apua heti.
Isällä on kamalasti vaivoja. Ihme, että hän on yhä hengissä.
Ei hätää, Louise. Enköhän minä pärjää.
- Hiiskatti. - No niin, isäni aloittaa.
Anna palaa, minä! Keilaan synttäreilläni!
Eka heitto se vasta oli.
- Miten sujui? - Sherry etenee hitaasti.
Hän kai luulee, että seurusteleminen -
ilman treffejä olisi "todella hämmentävää".
- Naurettavaa! - Jestas.
No, kolme keilaa on parempi kuin ei yhtään.
- Niin. - Pelissä on jo pelkoa.
Paul keilaa isältä housut jalasta tämän synttäreillä!
Komeat laskoshousut.
Nuo kulmakarvat ovat säkenöivät.
En saata katsoa.
Ehkäpä hukutan suruni jäähileeseen.
- Olen mukana! - Sopii. Louise?
Mitä jos me... Tulkaa mukaani, sain idean.
- Mihin? - Minne tahansa muualle.
- Hei. - Sinun vuorosi.
Pelatkaa te, me teemme lasten juttuja.
Ei sillä, etteikö minua haittaisi, mitä tapahtuu -
keilahallin tällä puolella...
Moikka.
- Mitä teemme? - Aioin kysyä samaa.
Teemme sen, mitä tarvitaan isäsi huikeaan iltaan.
Hankimmeko hänelle lahjan paikasta, joka näyttää jatkojohtomuseolta?
Tänne ei saa tulla!
Tosiaan. Anteeksi siitä, mitä ikinä teemmekään.
Tämä ei näyttänytkään vessalta.
Häipykää heti.
- Odota! - Mitä?
- Tervehdihän. - Hei, olen Rudy.
On hänen isänsä synttärit.
Isä keilaa Paulia vastaan, joka on äidin uusi poikaystävä.
Paul on hyvä kaikessa.
Hän pieksee Rudyn isän ja saa tämän näyttämään...
Mitä sanoitkaan? Kuolleelta toukaltako?
Isä näyttäisi toteutumattomalta perhoselta.
Niinpä haluamme auttaa häntä voittamaan täältä käsin jollain ilveellä.
Fuskaustahan se olisi, mutta hyvään tarkoitukseen.
Antaa siis olla. Keksimme jotain muuta.
Ihanaa!
- Mitä? - Minullakin on Paul.
Paulini nimi on Penny, ja hän tekee isäni tosi iloiseksi.
- Kehtaakin! - Ruvetaan fuskaamaan!
- Niinkö? - Kyllä, Tina.
- Penny saa köniin! - Paul.
Se on tärkeää.
Rudyn isä ja Paul pelaavat tällä radalla juuri nyt.
Viime näkemällä isä keilasi päin persettä.
Anteeksi, ruma sana.
Fuskaamisen on siis tapahduttava pian.
Ei ehkä ole hyvä idea auttaa Sylvesteriä huijaamalla.
Ylipäätäänkään.
Rudy on ystävämme, ja jos hän haluaa -
isänsä antavan Paulille opetuksen,
jota tämä ei unohda, niin me teemme.
- Kiitos. - Niin!
Kuinka tämä toimii? En kuullut nimeäsi.
On parempi, ettemme tiedä toistemme nimiä.
Se lukee lapussasi.
- Rachel. - Hitto.
Keksin, miten teemme tämän, mutten ole kokeillut sitä.
Se on vaarallista.
Kun isäsi pallo osuu keiloihin, tästä mahtuu -
juuri ja juuri heittämään ylimääräisen keilan.
Jos osumme juuri oikein, tulee pelkkiä kaatoja.
Mahtavaa!
- Kouruun meni. - Kunpa ei Keilakeisarilla.
Kengät näyttävät hyviltä, mutteivät auta tässä.
- Silmänruokaa sentään. - Minäkö?
- Sinä myös. - Tiedän.
Toisen lapsen pitää napata keila ennen kuin se sujahtaa hissiin.
Toinen pitää kiinni kurkottajasta,
jottei tämä putoa koneeseen.
Kuulostaa vaaralliselta.
Ennen tämä tehtiin lapsityövoimalla.
Eiköhän se ole täysin turvallista.
Täältä ei näe mitään.
Milloin on Rudyn isän vuoro?
- Jonkun on mentävä ulos. - Minä teen sen.
Ei pahalla, mutta jos lähdet,
löydämme sinut jäähilebaarista.
- Mikä on pointtisi? - Minä lähden. En oikein viihdy täällä.
"En tee mitään pahaa" -ilmeesi on suoraan sanottuna tosi huono.
- Entä tämä? - Minä menen.
Vilkaise pistetaulua,
paina järjestys mieleesi ja raportoi.
Kurkkauskoukkaus.
Sylvester on häviöllä.
Meillä on vielä puolen peliä aikaa nousta voittoon.
Äiti ja isä pärjäävät kehnosti.
- Hei, Louise. - He huomasivat minut.
Moi, isä ja äiti. Rankka peli.
Ette taidakaan olla mitään eliittiatleetteja.
Olemme huonoja tässä.
Sanoitko rakastavasi minua jossain ottelussa?
En, mutta oksensit päälleni baseball-pelissä.
- Rakastaen. - Tavallaan.
Rutkasti pähkinöitä.
Tässä tulee Paulin kaulin!
Sylvester heittää Paulin jälkeen.
Rachelin kyynärpää näkyy täältä,
ja jostain syystä Genen polvetkin.
Radat ovat tosi pitkiä, ja aikuisilla on huono näkö.
Banaanisplitti!
Etumatkaasi on hankala kuroa.
Banaanisplitti oli hyvä heitto.
- En tajunnutkaan. - Todellako?
Parasta palata.
Mitä?
- Et kai tee sitä taas? - Mitä?
Annat toisen voittaa. Olen tarkkaillut sinua.
Et ole tehnyt sitä ranneheilautusta.
Patentoitua käsikieppiänikö? En tiedä, mistä puhut.
Tiedätpäs. Nypitkö kulmakarvasi?
Gene sekä Rudy riuhtaisivat sen, ja se oli tosi pitkä.
Miksi hän antaisi Paulin voittaa?
Voi pojat.
Onko Sylvesterin vuoro?
Hän on seuraava, mutta juoni täytyy keskeyttää.
- Miksi? - Sitä ei tarvita.
Olen aika varma, että Sylvester antaa Paulin voittaa.
- Mitä sanoit? - Isäsi antaa Paulin voittaa.
Miksi?
Paul on ansainnut tämän!
Samaten Penny. Hän aina adoptoi koiria, kyselee minulta päivästäni -
ja tekee joulusta taianomaisen. Et ole äitini!
- Mikä hirviö. - Niin on!
Me teemme tämän.
- Odota! - Suljen oven.
- Varo sormiasi! - Mitä?
- Varo sormiasi! - Voihan keilapallo!
Rudy, Gene, Tina, avatkaa nyt joku!
Kaikki asemiin. Älkää välittäkö huudoista -
ja äänistä päässänne.
"Tämä on väärin tehty."
Mitä tehdään?
- Hieno juttu. - Pysykää lujina.
Paha juttu, voi hiiskatti.
- Katukengät! - Anteeksi!
- Louise? - Mitä touhuat?
Käyn hakemassa pudottamani lantin.
- Lantinko? - Niin.
Emme me noin köyhiä ole.
- Saat toisen lantin, luulisin. - Hetki vain. Anteeksi!
- Kuljet radalla kengät jalassa! - Tiedän, hetki vain!
- Radat on pidettävä siisteinä! - Rudy, kuuletko minua?
- Kamu? - Älä yritä muuttaa mieltäni.
Seisotko radalla? Sitä katsotaan pahalla.
Meidän ei tarvitse tehdä tätä. Isäsi ei tarvitse apuamme.
Hän saattaa hävitä tahallaan,
koska on kiltti tyyppi ja taitava keilaaja,
muttei halua ex-vaimonsa poikaystävän näyttävän nololta.
Juonemme voi pilata kaiken.
Lisäksi tämä kone varmaan runtelisi kätemme.
Isäjuttukin on tosi.
Jos jäät kiinni, mitä en pitäisi -
mahdottomuutena näin ulkopuolisen silmin...
Eikä täällä olostani ole apua. Anteeksi.
Jos kärähdät, sinulle ja Paulille tulee oudot välit.
Samoin Paulille ja isällesi.
Kaikesta tulisi outoa.
Meidän on tehtävä tämä!
Sylvesterin ja Paulin välit vaikuttavat ihan hyviltä.
Tajusin, että sinä se tässä vaikutat oudolta.
- Minäkö? - Rudy.
Tosiaan.
Kymppiradalla keiloille puhuva lapsi.
Poistu radalta, kiitos. Ei noin keilata.
Hetki vain!
Kuuntele, koska joudun kohta keilaputkaan.
Voi olla, että tarvitsitkin vain juttuseuraa -
etkä neroa, joka hautoo hitusen mutkikkaan fuskausjuonen.
- Louise. - Niin?
Se olisi Sylvesterille siisti synttärilahja,
että lakkaat tekemästä noin kesken hänen pelinsä.
Muistin vasta nyt, että unohdimme hankkia lahjan.
Hups!
Olkoon. No, sieltä tulee kaato.
Ei paha.
Moi.
Ettekö aiokaan fuskata?
Ei ollut välttämättä niin,
että hermostuneet pieruni häätivät kaikki ulos.
Pieruilla oli osuutta asiaan.
Taidan soittaa Pennylle ja pahoitella tekstariani.
En kirjoittanut mitään.
Siinä oli GIF, jossa oranki näyttää keskaria.
Tuli silti paha mieli.
- Hyvä GIF. - Niinpä.
Heippa, kengät.
Olitte kehnot keilauskengät, mutta teitte oloni kauniiksi.
- Tarvitsetteko lisäaikaa? - Emme, vai kuinka?
Nyt se on tehty.
Eikö ollutkin kivaa?
- Annoitko Paulin voittaa? - Mitä? En.
Olkoon.
"Pakko päihittää eksän poikaystävä" on machoilua.
Se ei ole juttuni.
Enkä kilpaile hänen kanssaan.
Hän kuuluu nyt äitisi elämään, samoin kuin sinun ja minun.
Niin.
Se ei silti muuta meidän kahden välejä.
Tulen aina olemaan isäsi, ja olet aina räväkkä poikani.
Räväkkä Rudy-poika.
- Tiedän. - Se rimmasi.
Haluan vain, että olet kunnossa.
Olenhan minä. En toki arvannut, että avioliitossamme kävisi näin.
Minulla on silti hienoja ystäviä ja terapeutti.
Telkkarista tulee nyt upeita sarjojakin.
- En ole aloittanut The Crownia. - Se on vivahteikas.
Älä aliarvioi isäpappaasi. Minulla riittää vielä elettävää.
- Heippa, Sylvester. - Hei, Sherry.
Harmi, ettemme päässeet puheisiin tänään.
- Ainakaan suoranaisesti. - Niin. Nähdään tunnilla.
Ensi viikolla laitetaan kana-vindaloota.
Jep. Odotan innolla, millainen loota siitä tulee.
Vinda-samat sanat.
Niinpä!
- Jestas, näitkö tuon? - Todellakin. Tuo tyttö puhui sinulle!
- Lähdimme bileistä viimeisinä. - Olemme entistäkin viileämpiä.
- Aamen. - Isä.
Keksitkö missä äiti tunnusti rakkautensa?
En, ja kiitos kun mainitsit.
Ei kestä.
Lin, anteeksi etten muista sitä tärkeää juttua.
Sanoinhan, ettei haittaa. Näin se meni.
Olimme rannalla.
Lokki kakkasi tukkaani, eikä meillä ollut lautasliinoja.
Niinpä pyyhit sen paidallasi, ja sanoin sen.
Vastasit: "Kauheasti kakkaa."
- Muistatko nyt? - Miten en muistanut tuota?
Kaikkihan me olemme pyyhkineet kakkaa äidin päältä.
Tunnustat rakkautesi kenelle tahansa kakkaa pyyhkivälle!
Siitä sen tietää.
Käännös: Jouni Jussila