VÁŠ POHŘEBNÍ ÚSTAV A KREMATORIUM
MÝDLA A PARFÉMY U SMRAĎOCHA
SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
DEZINSEKCE SMRTIHLAV
A DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
A JEŠTĚ JEDNO SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
A JEŠTĚ JEDNO DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
Nová mince, tak lesklá.
Máš celý život před sebou. Neskonči v odpadu.
Vydává to divně skřípavé, vrzavé a pronikavé zvuky.
- Tvůj pinďour? - Nebo zadek?
Tvoje záda?
Ne, náš mlýnek na maso.
Myslím, že opravdu nastal čas koupit nový.
Vážně? Ale ten mlýnek je jako člen naší rodiny.
Sledoval, jak děti rostou, a ani jednou je nenamlel.
Já vím, to od něj bylo hezké,
ale neustále se zasekává
a neposlouchá mě, pokud v polovině každé otáčky nezavrtím kličkou.
- Jsme zpět u tvého pinďoura? - Gene.
Gayle je tady.
A běží?
Upadla. Vstává. Fajn, je v pohodě.
Hádejte, na koho se koukáte.
Tuhle znám. Na tetu Gayle.
Koukáte se na soutěžící
příští řady soutěže Ostrovní drsňáci.
- Ostrovní drsňáci? - Ten televizní pořad? Ten v televizi?
Přesně ten.
To je ten pořad, kde soutěžící žijí na ostrově
a musí překonávat různé překážky a plnit výzvy?
Ale předpokládám, že nejtěžší je přijít na to, kde kadit.
- Jo. - A vítěz získá milion dolarů.
Teto Gayle, mohla bys vyhrát milion dolarů.
Nejspíš jo, viď? Jakmile mě vyberou.
Až uvidí moji nahrávku na konkurz,
kterou jsem ještě neposlala, protože jsem ji ještě nenatočila.
Ale jak si myslí všichni moji sousedé,
už mě obsadili.
Proč si to myslí?
Řekla jsem jim to.
Nebude to trochu těžké, když vybírají lidi v kondici
a většinou pod 40 let?
Ne, mami, vždy je tam bojovný soutěžící ve středním věku,
co zvládne shyb na jedné ruce.
Vsadím se, že ho zvládnu i na obou.
Proto jsem každopádně přišla, Lindo.
Potřebuju pomoct s tou nahrávkou na konkurz.
Co kdybych vylezla na nějakou budovu, jsem dobrá lezkyně,
nebo co přeplavat oceán?
Jeden z těch menších. Nebo obojí.
Zní to proveditelně.
Nemám to ještě celé promyšlené, ale vím, že si na konci nahrávky
roztrhnu tričko a na břiše
budu mít napsáno: „Obsaďte Gayle.“
Což budu muset před natáčením přepsat,
protože to mám vzhůru nohama.
- Tak se píše Gayle? - Myslím, že jo.
Na co čekáme?
Pusťme se do natáčení té nahrávky.
Ne, počkejte.
Nejsem si tím jistá, Gayle. Působí to drsně.
Proto se to jmenuje Ostrovní drsňáci, mami.
Ale možná až moc drsně?
Lindo, proč mi nemůžeš jednou v životě pomoct?
Pomáhám ti pořád, Gayle.
Vyrobily jsme maketu člověka, kterou jsi dala do okna,
aby si zloději nemysleli, že žiješ sama.
Pomohla jsem postavit únikovou místnost jen pro tvé kočky.
Nechala jsem tě, aby sis na mně vyzkoušela, jestli ti sedne akupunktura.
P. S. Nesedla. A to vše jen za minulý týden.
Fajn, nechceš mi pomoct?
Přilepím si kameru k hlavě a budu ty akční věci dělat před zrcadlem.
Musím si koupit zrcadlo.
Neboj, už nikdy po tobě nebudu nic chtít.
Nepůjčila bys mi peníze? Na kameru, lepicí pásku a zrcadlo?
Až vyhraju ten milion, vrátím ti to.
PARTY POTŘEBY VYBAVENÍ PRO RESTAURACE
Ruční mlýnky na maso nemáme, protože žijeme v současnosti.
Máme jen tyhle elektrické.
Ty stojí víc než můj starý mlýnek.
Tenhle umele až 2,5 kila masa za minutu.
To by mi na tom starém trvalo asi půl hodiny.
Jo, tahle věc nemele jen maso. Taky šetří čas.
„Šetří čas.“ Páni.
Na světě pořád existují kouzla.
Mám kreditku.
Fajn, tak ji vytáhněte.
Tady musí soutěžící zabrat.
Tlačí dvousetlitrové sudy plné nejtěžšího písku, jaký jsme našli.
A kladou si otázku: „Jsem dost velký drsňák?“
Proč si Gayle vůbec myslela, že do toho pořadu může jít?
Jsou to mladí, silní lidé
s ochlupením na místech, kde bys ho čekal.
A se svaly.
Tohle už máme s Gayle za sebou.
Vždy jsem na parketu zvládla udělat provaz,
jenže pak mi to na svatbě sestřenky Teresy nešlo, vzpomínáš?
A nevadilo mi to.
Tak už nezvládnu udělat provaz. No a?
Já taky ne. Už ho nebudu na svatbách dělat.
- Bobe. - Copak?
Pokud si myslíte, že jste dost velcí drsňáci, chceme vaši nahrávku.
Ale samozřejmě ne každý na to má.
Za chvíli jsme zpět.
Co to sakra bylo?
Nedíval jsem se. Čtu si návod k mlýnku.
Ponižují ty, kteří jim do konkurzu pošlou špatné nahrávky?
Jo, už si vzpomínám.
To je příšerné!
Neříkají jejich jména. A rozmažou jim obličeje, ne?
Myslíš, že se ti lidé nepoznají?
Nebo jejich rodiny a přátelé?
- To bude Gayle! - Jo.
Jméno má napsané na svém chlupatém, rosolovitém břiše, aby ho všichni viděli.
Jako na pytli majonézy s přilepenými chlupy.
Bože, pomohlo by, kdybych ti četl o elektrickém mlýnku?
Kolik myslíš, že má převodů?
Musíme tu její nahrávku natočit.
- Opravdu? - A sestříhat ji.
Dobře.
Nemůže skončit v záběru „pojďme se smát těm idiotům“.
- Zdrtilo by ji to. - Jo! Chápu!
- Chápeš? - Jo, chápu.
- Zdrtilo! - Pomůžeme jí natočit dobrou nahrávku?
Nudnou. Nudnou nahrávku.
Proč... Tak moment. Dobře.
Jednoduchou. Okamžitě zapomenutelnou.
Fajn, ale já ne. Musím být v restauraci.
Navíc, Lin, mlýnek na maso?
Nevím, jestli sis všimla, ale koupil jsem nový a...
Dobře, už spíš.
Mimochodem, má čtyři převody.
Čtyři. Čtyři, čtyři.
Jo, ukážu ti obrázek.
Podívejme na ranní ptáče.
Jo, s tím novým mlýnkem jsem byl dole hotový dost rychle.
Teď jen přemýšlím, co budu dělat celé ráno.
Možná srovnám papíry? Naučím se francouzsky nebo španělsky?
Ušetřil mi spoustu času.
Škoda, že už jsme vyrostli, tati.
Mohls s námi strávit víc času, ale prošvihls to.
To asi ano.
Chceš s námi jít do parku?
Ne, mám práci.
Tak jo, jdeme natočit tu nahrávku pro Gayle.
Brzy se vrátíme.
Jo, máme pár skvělých nápadů.
Gayle bojuje s medvědem. Dá se někde půjčit medvěd?
- Radši bez medvědů. - Uvidíme.
Ví někdo, jestli má Gayle pilotní průkaz na vrtulník?
Chce se mi říct, že má.
Myslím, že by ta nahrávka na konkurz měla být normální.
„Normální?“
Tedy skvěle normální.
Poutavě normální.
„Věřili byste, jak je normální, ale zároveň skvělá?“
Takže jako... chleba?
Přesně tak. Uděláme chlebovou nahrávku na konkurz.
Jo, jdeme.
Právě mě totiž napadlo místo, kde by šli půjčit medvědi.
- Teď chci chleba. - Nejdřív medvěd, pak chleba.
Ale medvěd žádný chleba nedostane.
Dobře. Tak jeden.
Chceš si něco z toho natočit?
Ne. Říkala jsem si, že začneme tady s těmi trámy.
- S trámy? - S trámy?
Jo, s trámy.
Vystoupíš na trám a pak z něj sestoupíš.
- A co dál? - Zase na něj vystoupíš.
- A pak... - Z něj sestoupíš.
Chápu. Počkej.
Co kdyby Gayle dala pár trámů
a pak jeden vyrvala ze země
a točila s ním nad hlavou?
Stačí tuhle část trochu vyhrabat.
Ne, normální způsob bude v nahrávce vypadat skvěle.
Fajn. Co kdyby to Gayle dělala s Genem na zádech?
A já jí rukama zakryju oči
a budu řvát: „Dělám to z lásky k tobě!“
Prostě se do toho pusť, Gayle.
Žádné lezení na tetu Gayle, Gene.
A akce!
A vyrvi to ze země.
Dobře.
Ne, pokračuj v tom, co děláš. Jo.
- Gene, připrav se osedlat si Gayle. - Vždy připraven.
Nechte toho, děti.
- Tino, jsi medvěd. Za tři, dva... - Počkat, co?
- Teď, Gene a medvěde. - Ne.
Gayle, pozor, medvěd!
Stop!
Výborně, upravíme to ve střižně. Jdeme dál, lidi.
Jeden burger dne.
Pojď k tátovi, ty můj obědový miláčku.
Nelíbí se mi, když říkáš burgeru obědový miláček.
Myslel jsem, že je to v pohodě, když to nedělám pokaždé.
Tak dobře.
Co je? Příště už to neřeknu. Budu si to jen myslet.
Ne, jen jsem se díval, co na ten burger říkáš.
Chutná mi.
Jo. A?
A... vyplňuje prázdné místo v mém těle?
Je to jediný okamžik, kdy se cítím dobře?
Promiň, ptal jsem se čistě na ten burger.
Protože mám nový mlýnek na maso.
Tak já se ti tu svěřuju
a ty mluvíš o chuti?
Jo, chutná jinak?
Fajn. Jo, teď něco cítím.
Už to mám.
Je to jiné, ale vážně dobré. Ne tak moc jiné.
Říkám to správně?
Řekni, co si myslíš.
Ale mám si to myslet? Netušil jsem, že mě tu čeká kvíz.
Chceš ho vidět?
To je rychlost, co?
To je.
- Tahle část se rozsvěcuje. - Vážně?
Jo, je to takové pracovní světlo. Nebo možná na večírky?
Je to moc pěkný mlýnek na maso.
Všiml sis ještě něčeho?
Přerovnal jsem ty police. Spíš jsem s tím začal.
Bože, měl bys přes ty neuklizené něco hodit,
aby se na to nemusely dívat.
Já myslel, že mají oči na druhé straně.
A že zírají do zdi.
Myslíš, že oči jsou na tamté straně? Jsou na téhle.
Víš co? To by stačilo. Vraťme se nahoru.
Jdeme zpátky.
Takže poběžíš po pláži.
Oceán je fajn, a když budou lidé chtít, mohou se soustředit na něj.
Možná to můžu natočit víc zeširoka.
Přejet na pozadí, kdyby bylo třeba. Širokoúhle.
Nebo natočit tetu Gayle, jak zachraňuje Tinu před útokem žraloka.
To se mi líbí.
Počkat, proč ten žralok útočí na mě? Ví, že jsem medvěd?
Ne, žádný útok žraloka. Ne.
Co kdybys začala mnou, pohledným plážovým povalečem?
Gayle vstoupí do záběru, běží jako vítr,
přeskočí mě a řekne: „Pěkné opálení, mladíku.“
Děti, přestaňte. Vím, že se snažíte pomoct,
ale Gayle prostě jen normálně,
doufejme, že koordinovaně, poběží po pláži.
Akce.
A záběr na oceán.
A... běž!
Počkej, co to děláš? Vypadáš jako obří dítě.
- Víš, že takhle chodím po schodech. - Ne, nechodíš.
Jo, byla o tom studie.
Takhle mají lidé chodit po schodech.
Všichni ostatní to dělají špatně.
Co to zkusit při příštím záběru špatně?
Bude z toho dobré finále.
Finále? Jít nahoru po schodech?
Jo, koukni, kolik jich tam je.
Promiň, mami, myslíš, že finále má být hloupé a nepůsobivé?
Děti, vy prostě nerozumíte střihu. Máme spoustu materiálu.
Přidáme hudební podkres, bude to skvělé.
Jen říkám, že Gene je připraven,
aby ho Gayle prokopla brankou jako na fotbalu.
Nebude to bolet, že ne?
Ne.
Věřte mi, věřte mé vizi.
A akce.
Tohle je divné. Vypadá to divně?
Opravdu divně.
To je skvělé.
Zastavilas to, než jsem si roztrhla triko.
Nemůžeš odhalit všechno. Je to lepší. Nech je chtít víc.
Myslím, že by měli vidět vše a pořád.
Mami, můžu s tebou mluvit v kuchyni?
Jde o něco soukromého. O můj zadek.
- A Tina a Gene musí jít taky. - Dobře.
Ta nahrávka tetu Gayle do Ostrovních drsňáků nedostane.
To nevíme. Dobrá je na to dost.
A nic lepšího neexistuje.
Milion dolarů, mami! Milion dolarů! Gayle říkala, že je dobrá lezkyně.
- Nevylezla na nic kromě schodů. - A na trám.
- Jo, na trám. - Trochu.
Byla. Byla dobrá lezkyně. Byla dokonce skvělá.
Ale nemůže vylézt na vrchol Starého padacího mostu
a skočit do kanálu, jako když jsme byly puberťačky.
- Počkat, cože? - Byly jste puberťačky? Sexy.
Tohle natočíme. Proč nenatáčíme tohle?
Cože? Ne!
Řekla jsem, že to nemůže udělat.
To už je dávno. Teď je to jiné.
Jo, máme ještě vůbec padací mosty?
Bydlely jste jako puberťačky na zámku?
No tak, mami. Lezení po mostě? Skákání do kanálu?
To jsme dnes měli natáčet.
Ne tu hrůzu, co jsme teď viděli.
„Hrůzu?“
To znamená, že ta nahrávka není dobrá.
Já vím, Tino. Tuhle nahrávku jim pošleme.
Vracím se do obýváku, děti.
Sejdeme se tam. Přineste krekry a zlepšete přístup.
A vezměte i sýr. A tu omáčku, co už možná prošla.
Nejdřív ji očichejte. Díky.
Jestli teta Gayle řekne, že na ten most pořád dokáže vylézt,
musíme ji při tom natočit.
To ji do toho pořadu dostane.
A co ten mámin proslov?
Tino, máma už není v týmu „Milion dolarů“.
Z nějakého důvodu je v týmu „Chovám se divně“.
Pardon, sporty nesleduju.
Tak co budeme dělat?
To jediné, co můžeme.
DRUHÝ DEN BRZY RÁNO
- Příští zastávka, Starý padací most. - Ahoj, děti!
Vzala jsem kafe!
Pijete kafe, ne?
Došly mi filtry, tak jsem použila tričko, ale myslím, že chutná líp. Ochutnejte.
Bavlněná.
Takže tohle ráno dělá slunce.
Trochu se předvádí.
Jsem vzhůru od čtyř.
Hodiny mi ukazují evropský čas, protože podle mých koček žijeme v Paříži.
To vysvětluje jejich chování.
Nemůžu se dočkat, až uvidím Starý padací most.
Na střední jsme tam s Lindou často chodily.
Tolikrát jsme si tam zapálily... táborák.
Být tak zase mladý.
Zapalovat po škole táboráky, jako by zítřek neexistoval.
Kde je Linda? Proč nejela taky?
Jo, ona chtěla, ale...
Musela vykoupat tátu. Dnes je ten den. Jednou měsíčně.
Vezme ho hadicí za domem.
Dobře, to dává smysl. Čas na povzbuzující muziku.
Tys tu písničku přezpívala?
Jo. Slyšela jsem ji v rádiu a nahrála jsem se,
protože mě napadl lepší text.
Dobré ráno, zlato.
Dobré. Udělal jsem snídani a kafe. Snídaně ještě zbyla.
Už jsem nějakou dobu vzhůru.
Nemůžeš si díky tomu novému mlýnku přispat?
Nemusíš už kvůli mletí masa vstávat tak brzy.
Jo, ale mému tělu to nikdo neřekl,
takže snídaně. Něco jsem snědl.
Nemusíš vědět, kolik tu toho bylo. Bylo to hodně.
- Proč to tu smrdí jako prdy? - Totiž...
Síra. Cítím síru.
Jo. Šest vajec.
- Panebože, Bobe. - Jo.
Daly si i děti?
Ne, protože jsou pryč. Odjely už dávno.
- Odjely? - Jo.
Říkaly, že víš, že jedou někam s Gayle.
A pokud bys prý hledala nahrávku na konkurz, mají ji u sebe,
protože chtějí najít super obálku, do které ji dají.
Ale když teď vidím, jak se tváříš, mám pocit, že jsem se neptal dost.
A měly ručníky, na které jsem se nezeptal.
Cože?
Gayle mi den! Gayle mi den!
Kdo je to?
Někdo jménem Spam Nebezpečný. To nechceš brát.
Zní zajímavě.
Ne, vyhni se mu. Jeho příjmení je Nebezpečný.
Jeho křestní ale ujde. Dej mu šanci.
Ale ne dnes, viď, Gene?
Jasně, dnes si hrajeme na nedobytné.
To dělám prvně. Je to zábava.
Musím jet na ten most, aby Gayle neudělala nějakou hloupost,
protože máme hloupé děti.
Kde jsou klíčky?
Mám řídit, Lindo? Vypadáš trochu naštvaně.
Nejsem naštvaná!
Ne, jasně. Akorát když se chováš takhle,
vůbec ne naštvaně, víš,
neřídíš tak dobře jako obvykle.
Uhni, jedeš s tím jak s hnojem.
Jo, můžeš řídit.
Roky jsem na něj nelezla, ale to se mi vybaví, ne?
Jako když lezeš na most.
Od té doby jsem jen zesílila a jsem víc sexy.
A mé hýžďové svaly jsou mimo veškeré tabulky.
Rozhodně je vysoký.
A naklání se tak, že to vypadá, že je těžké na něj vylézt.
Řekla, že to zvládne.
A je celá natěšená. Jako já. Jsi taky natěšená?
„Gayle mi den.“
Tak se mi to líbí.
Tak jo, jdu na to.
- Čekám jen na tebe, drsňačko. - Ostrovní.
Dáme přes to hudbu.
Jeď, tak honem!
To mi pomáhá, Lin. Díky.
Musíme Gayle zastavit, než se jí něco stane. Nebo se ztrapní. Nebo obojí.
Vážně si myslíš, že se jí může něco stát?
Nevím. Vím jen, že dělá něco,
o co by se lidé v našem věku neměli pokoušet.
Musí prostě... Musí to přijmout. Jsme staré, jsme dámy středního věku.
Už nejsme tak silné jako dřív. Ani už nezáříme novotou.
Já to přijala. Podívej se na mě. Tak jsem na svatbě nezvládla provaz.
Něco, co jsem dělala od dětství. No a co? Nevadí mi to.
Jo, skoro se ti povedl. Bylas víc dole než nahoře.
Tady nemluvíme o mně, Bobe,
ale o Gayle! Jde tu o Gayle!
Jasně, já vím. Samozřejmě. Jo.
Pozor na tu kachnu!
Jak si vedu? Už budu nahoře?
Skoro.
Máš před sebou ještě skoro celý most.
Neptej se tak často. Poznáš to.
Protože ti dojde most?
A sakra. Nemohla bys přidat, Gayle?
Aspoň trochu? Jen tak.
Stop!
Ahoj, Lindo. Ahoj, Bobe. Bobe, vypadáš hezky a čistě.
Ahoj, Gayle. Děkuju?
Ahoj, mami. Moment, jak se sem dostal ten padací most?
A proč je na něm Gayle? To je šílenost.
Proč nenatáčíme?
To kvůli mému prdění? Já myslela, že není slyšet.
Vydrž, Gayle!
Potřebuju si chvíli zařvat na děti.
Budeš na nás řvát, jak moc nás máš ráda?
Mám prostě... Polezu dál.
Jo, udržuj tempo.
Ahoj, matko. Vypadáš naštvaně.
Vím, že jsi k tomuhle měla výhrady...
Jsem vzteky bez sebe.
Zaprvé jsem vám říkala, ať to neděláte.
Zadruhé je tolik důvodů, proč by to neměla dělat Gayle!
Nic z toho!
Proč ne? Jo, je to trochu nebezpečné,
ale ne tak, že by si zlámala všechny kosti.
Spíš je bude ráno cítit.
A taky, mami, ta nahrávka, co jsme natočili, je špatná.
Takhle se do toho pořadu dostane.
A vyhraje ty peníze a velkoryse se s námi podělí o 50 až 65 %.
Děti! Teta Gayle se do toho pořadu nedostane.
Vy si vážně myslíte, že jo?
No jo.
- Jo. - Jo.
Teta Gayle je drsná, má kuráž, je to číslo.
To má asi po mně.
Nechtěl bych s ní soupeřit.
Je to ten typ, co by ti ukousl nos, kdyby musel.
A hodil ti pinďoura do řeky.
Není vycvičená z posilovny,
ale má v sobě sílu démona, se kterou si nechceš zahrávat.
Koukni na ni, mami. Dokáže to.
Leze na devítimetrový most pod úhlem.
Ve středním věku chci být taky taková.
Já taky. Možná by mi z trenek mohlo koukat
trochu méně spodního prádla.
A taky zadku. Ale stejně...
Ona to zvládne.
Velmi pomalu, ale zvládne.
Z jakých dalších důvodů sis myslela, že to teta Gayle nedá?
Myslím, že jste měli pravdu. Zvládne to.
Vypadá to dobře, Gayle! Pokračuj!
To dělám.
Jen říkám, že to vypadá dobře! Vypadáš silně!
Nemel tolik, prosím.
Jasně. Promiň. Jsem na tebe moc pyšná. Jsi mi inspirací.
Pořád mluvíš, rozptyluješ mě.
Omlouvám se.
Díky!
OBSAĎTE GAYLE
Obsaďte mě!
A stop!
Podívejte, ten elektrický mlýnek je skvělý.
A jistě, ušetří mi spoustu času. Možná až moc.
Nemám moc koníčků.
Myslel jsem, že burgery z něj budou stejné, jen rychleji hotové,
jenže si tím nejsem jistý.
Myslím, že chutnají trochu jinak.
A asi vím, v čem je rozdíl.
S tím starým ručním mlýnkem bylo mletí obtížné,
občas mě neposlouchal a já na něj nadával,
ale maso z něj mělo trochu víc textury.
Chápete? Bylo komplexnější.
Jako kdyby si něčím prošlo.
Jasně, prošlo mlýnkem, ale já nevím,
možná je to jen v mé hlavě.
Asi mi prostě chybí ta dřina.
Potřebuju ji.
Je to vlastně taková metafora pro život.
Stárneme a dává nám to zabrat,
ale také tím získáváme texturu a komplexnost.
Krásně nás to rozemílá na lahodné burgery.
Takže ho vracíte?
Ano, prosím.
- Bude tam poplatek. - Jo, to mi došlo. Dobře.
A viděl jste tu frontu za vámi?
Panebože.
Omlouvám se.
O OSM TÝDNŮ POZDĚJI
Pokud si myslíte, že jste dost velcí drsňáci, chceme vaši nahrávku.
To je ono. To je ta část.
To je ona!
Gayle!
Ano, viděli jsme to! Všichni jsme se dívali!
Jo, vypadalas úžasně.
Já vím, mrzí mě, že tě nevybrali.
Já vím.
Ale technicky vzato jsi tam byla. Přesně tak.
Bradavku jsem neviděla. Myslíš, že ti byla vidět?
To je dobře! Jo, vypadalo to dobře.
Kašlu na to.
Jdu na to.
Bože.
Svatý provaze! Jsem dole! Zvládla jsem to!
Bobe, děti, pojďte se podívat! Udělala jsem provaz!
Jupí, mami!
Ale pospěšte si, potřebuju trochu pomoct.
- Máma se zasekla! - Dobře, už jdu.
České titulky Tereza Nesvačilová