BOBS BURGARE
Begravningsbyrå & krematorium
SÅPOPERAN TVÅL OCH PARFYM
STOR INVIGNING
STOR NYINVIGNING
SKADEDJURSSLAKTAREN
STOR NY-NYINVIGNING
STOR NY-NY-NYINVIGNING
STOR NY-NY-NY-NYINVIGNING
Nya mynt, alldeles blanka.
Ni har hela livet framför er. Hamna inte i rännstenen.
Nu gnisslar och skakar den så där igen.
- Din pillefjong? - Eller rumpan den här gången?
Din rygg, kanske?
Nej, det är köttkvarnen.
Det är nog äntligen dags att köpa en ny köttkvarn.
Är det sant? Men köttkvarnen är en del av familjen.
Den har sett barnen växa upp utan att någonsin mala dem.
Jag vet. Det var snällt av den,
men den fastnar hela tiden
och kämpar emot såvida jag inte vickar lite på den vid varje varv.
- Pratar vi om din pillefjong? - Gene.
Gayle är här.
Springer hon?
Hon föll precis. Hon är på fötter igen. Okej, hon mår bra.
Gissa vem ni tittar på.
Jag kan den här. Moster Gayle.
Ni tittar på en deltagare
i nästa säsong av Expedition tuffing.
- Expedition tuffing? - Tv-programmet? Det på tv?
Ja, precis.
Det där deltagarna befinner sig på en ö
och måste klara alla möjliga hinder och utmaningar?
Men svårast av allt är väl att hitta ett ställe för toabesöken?
- Ja. - Och vinnaren får en miljon dollar.
Moster Gayle, de pengarna kan bli dina.
Det blir de nog, eller hur? Så fort de väljer mig.
Efter att de har sett min audition,
som jag inte har skickat in än, för jag har inte filmat den än.
Men såvitt alla i mitt hyreshus vet,
är jag redan med på rollistan.
Varför tror de det?
Jag sa det till dem.
Blir inte det lite svårt med tanke på att de brukar välja muskulösa personer
som mestadels är under 40?
Nej, mamma, det finns alltid en klen medelålders deltagare
som gör enarmade armhävningar.
Jag kan säkert göra tvåarmade armhävningar.
Hur som helst, det är därför jag är här, Linda.
Jag behöver hjälp med att filma min audition.
Jag tänkte bestiga en byggnad, jag är bra på att klättra.
Eller simma över havet?
Ett av de mindre haven. Eller båda.
Låter genomförbart.
Jag har inte tänkt ut allt än, men jag vet att jag i slutet av klippet
tänker slita av mig t-shirten och blotta överdelen av magen
där det står: "Välj Gayle".
Vilket jag måste skriva om innan vi börjar filma,
för jag skrev det upp och ner.
- Är det så Gayle stavas? - Jag tror det.
Vad väntar vi på?
Bäst vi sätter igång med auditionklippet, gott folk.
Nej, vänta. Vänta lite.
Jag vet inte, Gayle. Det verkar tufft.
Det är därför programmet heter Expedition tuffing.
Det kanske är lite för tufft?
Linda! Varför kan du inte hjälpa mig för en gångs skull?
Gayle, jag hjälper dig jämt.
Jag hjälpte dig att bygga en låtsasperson,
så att tjuvar inte tror att du bor ensam.
Jag hjälpte dig att bygga ett skyddsrum för dina katter.
Jag lät dig öva på mig för att testa om akupunktur var din grej.
P.S., det är det inte. Och det var bara förra veckan.
Okej, visst. Hjälp inte till.
Jag tejpar fast en kamera på huvudet och gör actionpackade grejer i spegeln.
Jag behöver en spegel.
Oroa dig inte, jag kommer aldrig någonsin att be dig om något igen.
Kan jag få låna lite pengar? Till kameran, tejpen och spegeln?
Jag betalar tillbaka när jag vinner.
Varuhus Restaurangtillbehör
Vi har inga köttkvarnar med handvev, för vi lever i nutiden.
Vi har bara elektriska köttkvarnar.
De här är dyrare än min gamla köttkvarn.
Den här maler mellan två till tre kilo kött per minut.
Det skulle ta mig en halvtimme med min kvarn.
Ja, den här grejen maler inte bara kött, utan sparar tid.
"Den sparar tid." Wow.
Det finns fortfarande magi i världen.
Jag har ett kreditkort.
Okej, då rullar vi ut den.
Nu gäller det att gräva djupt.
De knuffar tunnor fyllda med nästan 200 kilo sand, det tyngsta vi kunde hitta.
Det är nu du frågar dig själv: "Är jag tuff nog?"
Hur kan Gayle ens tro att hon skulle kunna delta?
Deltagarna är unga och starka
med kroppshår på rätt ställen.
Och muskler.
Gayle och jag har passerat den perioden i våra liv.
Jag har alltid kunnat gå ner i spagat,
men jag klarade det inte på min kusin Teresas bröllop. Minns du det?
Och jag accepterade det.
Jag kan inte gå ner i spagat längre. Än sen, då?
Samma här. Jag ska sluta gå ner i spagat på bröllop.
- Bob. - Vad?
Om du tror att du är tuff nog, vill vi se din audition.
Men det är förstås inte alla som håller måttet.
Vi är strax tillbaka.
Vad var det där?
Jag tittade inte. Jag läser bruksanvisningen till köttkvarnen.
Förödmjukar de folk som skickar in dåliga bidrag?
Ja, jag minns det nu.
Det är ju hemskt!
De uppger inga namn. Döljer de inte ansiktena också?
Tror du inte att de känner igen sig själva?
Grannar och familj känner igen dem.
- Gayle står på tur! - Okej.
Hennes namn kommer att stå skrivet på hennes håriga, knubbiga mage.
Som en majonnäspåse täckt av fastklistrat hår.
Åh, Gud. Hjälper det om jag pratar om den elektriska köttkvarnen?
Hur många hastigheter har den?
Vi måste filma hennes audition.
- Måste vi? - Och redigera den.
Okej.
Hon får inte bli en av de där avvisade nollorna alla skrattar åt.
- Hon skulle bli förkrossad. - Jag fattar!
- Fattar du det? - Ja, jag fattar.
- Förkrossad! - Då hjälper vi henne med auditionklippet.
Något tråkigt. En tråkig audition.
Varför... Vänta. Okej.
Enkelt. Lätt att glömma.
Okej, men ni klarar det utan mig, va? Jag måste jobba.
Och Lin, glöm inte köttkvarnen.
Jag vet inte om du märkt det, men jag har köpt en ny köttkvarn.
Okej, du sover.
Den har fyra hastigheter förresten.
Fyra. Ja, fyra.
Ja. Kolla, jag håller boken åt dig.
Du är uppe tidigt.
Ja, tack vare den nya köttkvarnen blev jag klar ganska snabbt.
Nu försöker jag bara komma på vad jag ska göra.
Sortera pappersarbetet kanske? Eller lära mig franska eller spanska?
Den sparar mycket tid.
Synd att vi redan vuxit upp.
Du hade kunnat umgås med oss, men nu är det kört.
Ja, ja.
Vill du följa med till parken?
Nej, jag är upptagen.
Okej, vi ska gå och filma Gayles auditionklipp.
Vi kommer snart tillbaka.
Ja. Vi tänker stort.
Gayle som slåss med en björn. Var kan vi hyra en björn?
- Vi skippar björnen. - Vi får se.
Någon som vet om Gayle har fått sitt helikoptercertifikat?
Jag skulle tro det.
Det vore nog bäst om det var ett ganska normalt auditionklipp, okej?
"Normalt"?
Ja, fantastiskt normalt.
Något spännande normalt.
Typ: "Kan du fatta hur normalt, men ändå fantastiskt det var?"
Som typ bröd?
Ja, precis. Vi gör ett auditionklipp i brödets anda.
Ja, nu kör vi.
Jag kom precis på ett ställe som kanske hyr ut björnar.
- Nu är jag sugen på bröd. - Björn, sen bröd.
Men björnen får inget bröd.
Okej, då. En skiva.
Vill ni filma det här?
Nej. Jag tänkte att vi kunde börja här borta med några stegövningar.
- Stegövningar? - Va?
Ja. Stegövningar.
Du kliver upp på träbalken och kliver sedan ner.
- Sen då? - Sen kliver du upp igen.
- Och sen... - Kliver du ner.
Jag fattar. Vänta.
Vad sägs om att hon gör några övningar
och sedan sliter träbalken ur marken
och snurrar den över huvudet?
Vi måste bara gräva upp den här sidan lite.
Nej. Normala stegövningar kommer att se suveräna ut.
Okej. Och om Gene klättrar upp på Gayles rygg medan hon gör dem?
Och jag har händerna över hennes ögon
och skriker: "Jag gör det för att jag älskar dig!"
Gayle, gör bara som jag säger.
Gene, inget klättrande på Gayle.
Och tagning!
Och slit upp den ur marken.
Okej.
Nej. Håll dig till stegövningarna. Ja.
- Och Gene, gör dig redo. - Alltid redo.
Lägg av, hörni.
- Tina, du får spela björnen om tre, två... - Vänta, va?
- Dags för Gene och björnen. - Nej.
Gayle, se upp för björnen!
Klipp!
Perfekt! Vi redigerar det sen. Nu fortsätter vi, gott folk.
Dagens burgare.
Komsi komsi, min lilla matdagsmumsare.
Jag gillar inte när du kallar den det.
Du sa att det var okej så länge jag inte gjorde det varje gång.
Okej, visst.
Vadå? Jag säger det inte nästa gång. Jag ska bara tänka det.
Nej, jag ville bara se din reaktion när du åt burgaren.
Den är god.
Ja. Och?
Och den fyller tomrummet i mig?
Den lyser upp min dag?
Ledsen. Jag menade burgaren rent smakmässigt.
Jag har en ny köttkvarn.
Jag anförtrodde mig åt dig.
Pratar du om smaken?
Ja. Smakar den annorlunda?
Okej. Ja, nu börjar jag känna något.
Där har vi det.
Annorlunda och riktigt god, men ändå inte för annorlunda.
Var det rätt svar?
Jag vill veta vad du tycker.
Är det vad du vill att jag ska tycka? Jag väntade mig inget quiz.
Vill du se den?
Snabb, va?
Så snabb.
- Det finns en lampa här. - Gör det?
Ja, det är väl mest en liten arbetslampa. Eller kanske festbelysning?
Det är en fin köttkvarn.
Har du märkt något annat?
Jag städade hyllorna. Eller ja, jag började göra det.
Jisses. Du borde kanske täcka för den gamla köttkvarnen,
så att den slipper se på?
Jag tänkte att den stod vänd mot väggen.
Så den stirrar på väggen.
Tror du att ögonen är på den sidan? Det tror inte jag.
Vet du vad, nu räcker det. Vi går upp igen.
Nu går vi upp igen.
Vi tänkte att du kunde springa längs stranden.
Havet är vackert, och folk kan fokusera på det om de vill.
Jag kanske kan filma det lite.
Och använda det som bakgrund och en bit av klippet.
Och vad sägs om att Gayle räddar Tina från en hajattack?
Det låter bra.
Varför skulle en haj attackera mig? Vet den att jag är en björn?
Nej, inga hajattacker. Nej.
Du kan väl börja med att filma mig, en snygging som solar.
Gayle dyker upp och rör sig som vinden.
Hon kastar sig över mig och säger: "Snygg solbränna, unge man."
Lägg av. Jag vet att ni vill hjälpa till,
men Gayle ska springa helt normalt
och förhoppningsvis koordinerat längs stranden.
Tagning.
Och så filmar vi havet lite.
Och... Tagning!
Vänta, sluta. Varför gör du så? Du ser ut som en jättebebis.
- Det är så här jag går i trappor. - Nej, inte alls.
Läste du inte om den där studien?
Det är så här folk borde gå i trappor.
Alla andra gör det på ett dumt sätt.
Vad sägs om att vi försöker på det dumma sättet nästa tagning?
Det här blir ett snyggt slutnummer.
Slutnummer? Trappor?
Ja, kolla alla trappsteg.
Ledsen, mamma, men ett slutnummer ska vara storslaget.
Ni förstår er inte på redigering. Vi har en massa material.
Med lite musik blir det toppen.
Gene är redo
att bli sparkad som en fotboll in i mål.
Det gör väl inte ont?
Nej.
Lita på mig, allihop. Okej? Lita på min vision.
Och tagning.
Det här känns konstigt. Ser det konstigt ut?
Jättekonstigt.
VÄLJ GAYLE
Det är jättebra.
Du klippte bort delen där jag sliter av mig t-shirten.
Jag lämnade en liten snutt. Låt dem hungra efter mer.
Jag föredrar att alltid bjuda på allt.
Mamma, kan jag få prata med dig i köket?
Det är en privatsak. Det handlar om min rumpa.
- Tina och Gene måste också komma. - Okej.
Gayle lär aldrig bli utvald med det där klippet.
Det vet vi inte. Det är bra nog.
Det finns inget bättre än bra nog.
En miljon dollar, mamma, en miljon dollar! Gayle sa att hon klättrar bra.
- Hon klättrade bara i trappor. - Och gjorde stegövningar.
- Ja, stegövningar. - Typ.
Var. Hon var bra på att klättra. Hon brukade vara bra på det.
Men hon kan inte klättra upp på den gamla klaffbron längre
och hoppa i kanalen som vi brukade som tonåringar.
- Vänta, va? - Har ni varit tonåringar?
Det kan vi väl filma? Varför kan vi inte filma det?
Va? Nej!
Jag sa ju att hon inte klarar det längre.
Det var jättelänge sen. Saker har förändrats.
Ja, finns det ens klaffbroar längre?
Bodde ni i ett slott när ni var tonåringar?
Kom igen. Att klättra upp på klaffbroar och hoppa i kanaler?
Vi borde ha filmat det istället.
Inte den där dyngan vi filmade.
Dyngan?
Ja. Det är slang för något dåligt.
Jag vet, Tina. Vi ska skicka in det där klippet.
Jag går tillbaka till vardagsrummet nu.
Vi ses där. Ta med chips. Och en bättre attityd.
Och ost. Och dipsåsen som kanske gått ut.
Lukta på den först.
Om moster Gayle säger att hon fortfarande kan klättra,
så måste vi filma det.
Då blir hon definitivt utvald.
Men allt mamma sa, då?
Mamma är inte med i "En miljon dollar"-laget längre.
Hon är med i "Jag beter mig konstigt"-laget.
Ledsen, jag följer inte sport.
Så, vad ska vi göra?
Det enda vi kan göra.
TIDIGT NÄSTA MORGON
- Nästa stopp, den gamla klaffbron. - Hej på er!
Jag tog med kaffe!
Ni barn dricker väl kaffe?
Jag hade inga filter, så jag använde en t-shirt, men det smakar bättre. Prova.
Bomullssmak.
Så det här är vad solen sysslar med på morgonen.
Lite pråligt.
Jag klev upp kl. 04.00.
Jag går efter europeisk tid, för mina katter tror att vi bor i Paris.
Det förklarar deras attityd.
Jag längtar efter att få se den gamla klaffbron.
När vi gick på gymnasiet brukade vi gå dit hela tiden.
Vi rökte så mycket... kött där.
Tänk att få vara ung igen.
Och röka kött efter skolan som om varje dag vore den sista.
Var är Linda? Varför kunde inte hon komma?
Ja, hon ville komma, men...
Hon var tvungen att tvätta pappa. Idag var det dags igen. Månadstvätten.
Hon spolar av honom bakom huset.
Okej. Det låter vettigt. Dags för några uppiggande låtar.
Är det du som sjunger?
Ja. Jag hörde den på radion och spelade in mig själv när jag sjöng,
för jag kom på en bättre text.
Godmorgon. Jag har gjort frukost. Och kaffe. Det finns lite frukost kvar.
Jag har varit uppe ett tag.
Kan du inte ta sovmorgon med den nya köttkvarnen?
Du behöver inte kliva upp så tidigt för att mala kött längre.
Nej, men ingen sa det till min kropp, så ja,
frukost. Jag åt en del också.
Du behöver inte veta hur mycket det fanns från början. Mycket.
- Varför luktar det prutt? - Jag menar...
Svavel, det är svavel.
Ja. Sex ägg.
- Herregud, Bob. - Ja.
Åt barnen något?
Nej, de har stuckit. De gick ut för ett tag sen.
- Gick de ut? - Ja.
De sa att du visste att de skulle ut med Gayle,
och att om du letar efter auditionklippet så har de det,
för de ville hitta ett coolt kuvert att lägga det i.
Men med tanke på din reaktion borde jag nog ha ställt fler frågor.
Och de hade handdukar, vilket jag inte frågade om.
Va?
För-Gayle min dag! För-Gayle min dag!
Vem är det?
Det är någon som heter "Skräpsamtal". Svara inte.
Han låter intressant.
Nej. Undvik. Hans namn består av ordet "skräp".
Funkar för mig. Ge honom en chans.
Men inte idag, eller hur, Gene?
Nej, just det. Idag spelar vi svårfångade.
Jag har aldrig gjort det förut. Vad kul.
Jag måste dit för att hindra Gayle från att göra något dumt
på grund av våra dumma barn.
Var är nycklarna?
Linda, vill du att jag ska köra? Du verkar lite arg.
Jag är inte arg!
Nej, okej. Det är bara det att när du är så här,
inte arg eller så förstås, men, du vet,
du kör inte alltid lika bra som du normalt gör.
Sätt fart, Slobodan Mi-långsam-ević.
Ja, du kan få köra.
Jag har inte klättrat på flera år, men sånt glömmer man inte, eller hur?
Precis som att klättra på en bro.
Om något har jag blivit starkare och hetare med åldern.
Och mina rumpmuskler är på topp just nu.
Det är ganska högt
och den lutar på ett sätt som gör det hela ännu svårare.
Hon klarar det.
Och hon har peppat sig själv. Jag är peppad. Är ni peppade?
Jag kan nog komma in i det.
Så ska det låta.
Okej, nu kör vi.
- Redo när du är det, tuffing. - Expedition.
Vi lägger till musik sen.
Kör! Fortare!
Det hjälper verkligen, Linda. Tack.
Vi måste hinna dit innan hon gör sig illa. Eller gör bort sig. Eller både och.
Tror du verkligen att hon är i fara?
Jag vet inte. Allt jag vet är att hon tänker göra något
som folk i vår ålder inte borde göra.
Hon måste acceptera det. Vi är gamla. Vi är medelålders damer.
Vi är inte lika starka som förr. Vi är inte blanka och nya längre.
Jag accepterar det. Jag kunde inte gå ner i spagat på bröllopet,
trots att jag alltid har kunnat göra det sedan jag var liten. Än sen?
Japp. Du gick nästan ner i spagat. Du var mer nere än uppe.
Det här handlar inte om mig, Bob.
Jag pratar om Gayle! Det här handlar om Gayle!
Okej. Jag vet. Uppenbarligen, ja.
Se upp för ankan!
Hur går det för mig? Är jag nära toppen än?
Mer eller mindre.
Du har fortfarande större delen av bron kvar.
Fråga inte varannan sekund. Du kommer att veta.
För bron kommer att ta slut.
Skit också. Och kan du skynda dig lite, Gayle?
Lite grann. Jag bara undrar.
Klipp!
Hej, Linda. Hej, Bob. Bob, vad ren och fin du ser ut.
Hej, Gayle. Tack?
Hej, mamma. Vänta, hur hamnade klaffbron här?
Och hur kommer det sig att Gayle har klättrat upp på den? Galet.
Varför slutar vi?
Är det på grund av alla fisar? Jag trodde de var ljudlösa.
Vänta, Gayle!
Jag måste skälla ut barnen en snabbis.
Tänker du skrika på oss om hur mycket du älskar oss?
Ska jag... Jag fortsätter klättra.
Japp. Fortsätt så.
Hej, mamma. Du verkar upprörd.
Jag vet att du hade invändningar mot det här...
Jag är rasande.
Jag sa åt er att inte göra det här.
Och det finns många anledningar till att Gayle inte borde göra det här!
Inget av det!
Varför inte? Visst, det kanske är lite farligt,
men det är inte livsfarligt.
Bara: "Jag kommer att känna det imorgon"-farligt.
Och kom igen, mamma, klippet vi gjorde suger.
Med det här kommer hon att bli vald.
Och vinna alla pengar som hon generöst lär dela med sig av.
Barn! Moster Gayle ska inte delta i programmet.
Tror ni verkligen att Gayle kommer att bli utvald?
Ja, varför inte?
- Ja. - Ja.
Moster Gayle är tuff. Hon är stenhård, en riktig smällare.
Hon får det nog från mig.
Jag skulle inte vilja möta henne.
Hon är den sortens person som biter näsan av en.
Kastar ens pillefjong i sjön.
Hon har ingen muskelstyrka,
men hon har en inre styrka som man inte vill bråka med.
Mamma, titta på henne. Hon gör det.
Hon klättrar uppför en tio meter hög lutande bro.
Så vill jag också vara när jag är gammal.
Jag med. Men med mindre underkläder
som sticker ut ovanför shortsen.
Och under dem också på något sätt. Men ändå...
Hon klarar det.
Hon klättrar extremt långsamt, men ja.
Varför trodde du inte att Gayle skulle kunna klara det?
Jag tror faktiskt att ni hade rätt. Hon kan klara det.
Bra jobbat, Gayle! Fortsätt så!
Det var planen.
Jag menar bara att det ser bra ut! Du klarar det!
Mindre prat, tack.
Ja, just det. Ledsen. Jag är stolt över dig. Du är inspirerande.
Du pratar fortfarande. Det distraherar mig.
Ledsen.
Tack!
VÄLJ GAYLE
Välj mig!
Och bryt!
Den här elektriska köttkvarnen är fantastisk.
Och den sparar mycket tid. Lite för mycket ibland.
Jag har inga hobbyer.
Jag trodde att det var samma produkt, bara snabbare,
men jag är inte så säker längre.
Köttet smakar lite annorlunda.
Och jag tror att jag vet varför.
Det kanske var svårt att veva med den gamla handkvarnen,
den kämpade emot och ibland svor jag åt den,
men köttet hade mer konsistens i slutändan.
Förstår du vad jag menar? Mer komplexitet.
Som om det hade gått igenom en del.
Det gick förstås igenom kvarnen, men jag vet inte,
jag kanske inbillar mig.
Jag antar att jag saknar den gamla köttkvarnen.
Jag behöver den.
Det är lite som en metafor för livet, nu när jag tänker efter.
Vi blir äldre, och det tar hårt på oss,
men vi blir också mer strukturerade, mer komplexa.
Mer vackert malda till utsökta hamburgare.
Vill du lämna tillbaka den?
Ja, tack.
- En avgift tillkommer. - Ja, jag tänkte väl det. Okej.
Och du har väl sett kön bakom dig?
Herregud.
Ledsen. Jag ber om ursäkt för det.
ÅTTA VECKOR SENARE
Om du tror att du är tuff nog, vill vi se din audition.
Nu händer det. Nu är det dags.
Där är hon!
Gayle!
Ja! Ja, vi såg det! Vi såg det nyss. Vi sitter alla och tittar.
Ja, du såg fantastisk ut.
Jag vet. Jag är ledsen att du inte blev utvald till programmet.
Jag vet.
Men, ja, du var med i programmet, tekniskt sett. Ja, det stämmer.
Jag såg ingen bröstvårta. Tyckte du att den syntes?
Det är en bra sak! Okej, ja. Det såg bra ut, jättebra.
Det är värt ett försök.
Nu kör vi.
Åh, gud.
Herregud! Jag gick ner i spagat! Jag gjorde det!
Bob! Barn! Kom och kolla! Jag gick ner i spagat.
Bravo, mamma!
Men skynda er, jag behöver hjälp upp.
- Mamma är fast! Hon kommer inte upp! - Okej. Kommer.
Översättning: Ellinor Ledger