VÁŠ POHŘEBNÍ ÚSTAV A KREMATORIUM
CESTOVNÍ POJIŠTĚNÍ VZDEJTE DOVOLENOU!
SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
BIJEC ŠKŮDCŮ VYŽDÍMÁ Z MYŠÍ ŽIVOT
A DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
A JEŠTĚ JEDNO SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
A JEŠTĚ JEDNO DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
Ještě tam musí něco být.
Ne, je to jen voda.
Voní to jako lilie?
A taky štěstí?
Obočí a knírku, dejte si taky.
- Dobré ráno, děti. - Ahoj.
Dobré ráno.
- Dnes ti to moc sluší, tati. - Vážně?
Nemyslím v tom oblečení. Bez urážky.
Spíš je to těmi vlasy? Vypadají dobře.
- Máš paruku? - Ne, Louise.
Vážně dnes vypadáš skvěle. Tvé vlasy mají objem.
Stejně jako tvé chlupy.
- Použil jsem to, co bylo na záchodě. - Čůránky?
To ne, ten luxusní šampon?
Ten jsem chtěla pro sebe. Doufám, žes ho nevyplácal celý.
Ach jo. Našla jsem ho včera a chtěla ho zkusit.
- Počkat, tys ho našla? A kde? - U popelnice.
To je má výjimečná dáma.
- Máš šampon z popelnice? - Jo!
Co ještě jste přinesli z popelnic?
- Jídlo ne, že ne? - Tím se netrap.
Mám rád vejce z popelnice. Mají příchuť nebezpečí.
Pokud najdete chybějící šachové figurky z šachového klubu,
dejte nám vědět. Šach mat.
Mluvil jsem jako Australan kvůli jejich přízvuku.
Je vám to jedno. Fajn, ještě jedno oznámení.
- Dnešní odpolední přestávka se ruší. - Cože?
Po obědě nesmí studenti ven
a musí jít buď přímo do posilovny,
nebo, pokud raději čtete než cvičíte,
do knihovny.
Studenty, které po obědě najdeme venku,
čekají takové potíže,
že po škole budou i jejich vnoučata. Ano, můžeme to udělat.
Tak jo, přeji hezký den!
Žádná přestávka? Je to vůbec legální?
Paní učitelko LaBonzová, spojte mě s inspektorem.
- Ne. - Zatraceně!
Jsou lesklé a pružné.
Jo, a ne tak matné jako obvykle.
Díky.
Už radši půjdu.
Zbývá 45 minut do vypuknutí pohřbu.
To není technický výraz. Jen tomu chci přidat na zábavnosti.
- Občas se můžu bavit. - Jistě.
- Ne, jistě. - Nashle!
Mám Morta ráda, ale vždy je mi z něj nepříjemně.
Taky musím jít.
Chci jít do práce dřív, abych odpoledne
stihl vyzvednout Kathleen.
Jasně. Dnes jde na kolonoskopii.
Teddy, je hezké, že chtěla, abys ji vyzvedl zrovna ty.
- Že jo? - To je ve vztahu velký krok.
Vyzvednout ji poté, co si nechá zkontrolovat kaďák.
Já vím a nechci to pokazit.
Chci, aby všechno proběhlo hladce. Uklidil jsem si auto,
přidal na sedadlo spolujezdce polštáře
a mám všechny její oblíbené dobroty,
které v posledních dnech nesměla:
ořechy, slunečnicová semínka...
Mňam. Tak nějak.
A nachystal jsem jí playlist.
Písně o dlouhých a klikatých cestách a hnědých očích.
Chci, aby se cítila pohodlně.
Kathleen mohla o vyzvednutí požádat sestřenici, která žije ve městě.
Ale neudělala to, požádala mě.
A máš to, sestřenko Muriel! Já vyhrál, tys prohrála!
Už jsem ji poznal. Je moc milá.
Co se to sakra děje, žádná přestávka? Tu mají dokonce i ve vězení.
Banda otrlých zločinců skáče panáka.
Jak zjistíme, co se děje? Napíchneme jim mobily nebo...
Muselo to být během přestávky.
- Jindy to udělat nemohli. - Dobře, odposlouchávání taky funguje.
- Kdo to nemohl udělat jindy? - Operátor dronu.
Chce, abychom mu říkali „pilot“, ale to neudělám.
To je dobře.
Ředitel Spoors řekl:
„Pokud na vašem školním webu není záběr z dronu,
„můžete ji rovnou zrušit.“
Nad školou poletí dron, aby natočil video?
Je naše škola jako Top Gun?
Očividně je to tak drahé, že budeme mít jen jeden pokus,
proto musíme děti udržet uvnitř.
Ředitel Spoors si myslí, že až ten dron uvidí, video zkazí.
To je stoprocentní pravda.
Nezkazíme ho, vylepšíme.
A když Spoors nedostane svůj záběr,
já nedostanu dva dny volna,
abych vzal mámu za sestrou do Massapequy.
Výlet.
Louise, už zvonilo.
To asi ano.
Páni, dost nenápadně, nemyslíte?
Byl to zvonek. Takže ne.
Vy jste tak zábavná, paní učitelko. Zatím nashle!
Sejdeme se tu po další hodině.
Probereme strategii. A musíme to říct Tině.
Zavolám její asistentce, ať nás zařadí do programu.
Bobovy burgery. Mňaminy pro vaše pusiny.
- Lindo! - Ahoj, Teddy.
Vyzvedl jsi Kathleen?
Ne, právě proto volám.
Co se děje?
Jsem na pohotovosti.
- Cože? - Bojím se, že to nezvládnu...
Teddy? Teddy!
Promiň, to ten můj telefon.
Stiskl jsem ho obličejem.
Každopádně se obávám, že nestihnu Kathleen vyzvednout.
Potřebuju tvou pomoc, ale jsem v pohodě.
Ačkoliv mám velké bolesti.
Jsi na pohotovosti?
Co se stalo? Zníš trochu legračně.
Leduju si tvář, protože jsem se kousl do rtu.
Jels na pohotovost, protože ses kousl do rtu?
- Ne tak úplně, začalo to včelou. - Včelou?
Jo, přistála mi v brýlích.
Které jsem si nasadil.
Bodla mě do očního víčka.
Pak jsem se střelil do nohy nastřelovací pistolí.
A tak jsem se kousl do rtu.
- To ne! - Co je?
Včelí bodnutí do oka a pak hřebík do nohy.
Bob říká: „Ach.“ Chudáčku.
Volám, protože Kathleen bude mít brzy po kolonoskopii
a já nemůžu řídit, protože moje pravá noha je děravá od hřebíku
a nevidím, protože mám oteklé oko.
Dobře. Takže mám Kathleen vyzvednout já?
Ne, Lindo! Musím to být já! Musím ji vyzvednout já.
Co mám dělat?
Můžeš mě vyzvednout? A pak mě vzít za Kathleen?
Počkej. Bobe? Zvládneš to tu chvíli sám?
Jasně. Běž pomoct Teddymu a Kathleen. Já a mé vlasy to zvládneme.
S těmi vlasy už dej pokoj.
Teddy, Bobovy vlasy z něj dělají příšeru.
Nádhernou příšeru.
Jsem na cestě. Už si víc neubližuj!
Drž se dál od výtahových šachet a než dorazím, sedni si na ruce.
Tak jo, lidi, díky, že jste přišli.
Až ten dron přeletí,
chci, aby se hnutí odporu spojilo s tajnou operací a uměleckým dílem.
To říkám holiči, když se jdu nechat ostříhat.
Ahoj, Tino. Co tu řešíte?
Vypadáte provinileji než má babička, co pašuje salám z pizzerky.
Zjistili jsme, proč nesmíme o přestávce ven.
Budou dronem natáčet školu.
Proto nás nepustí ven? Tajný záběr z dronu?
Bojí se, že na ten dron vystrčíme zadky?
Jo, to uděláme. Nebo něco lepšího. Jdete do toho?
- To si piš. - Zatančíme jim.
Je to záběr z dronu.
Ty byly vynalezeny pro natáčení tance. A pro válku.
Chystáte tanec pro tajný záběr z dronu?
Tím tancem si nejsem jistá.
Co? Proč? Je to tanec.
Dospělí si tance všimnou.
Musíme být pouhým okem neviditelní, aby ten záběr opravdu dali na webovky.
Jako okem bez ničeho?
Podle mě jsou brýle něco jako kalhoty pro obličej.
Už jsem to vymyslela, lidi. Vyplížíme se z oběda,
půjdeme do skladu se školními rekvizitami
a čapneme keře a stroj na mlhu,
který použili při hře Keře a mlha.
To nebyla naše nejlepší hra.
A pomocí těch keřů vytvoříme školní „zadek“, jestli chcete,
a ten stroj na mlhu použijeme k tomu,
aby to vypadalo, že ten zadek prdí.
Ale pro nesofistikované dospělé
to bude vypadat jako křoví a trochu nízké oblačnosti.
Školní prdění? To je elegantní a provokativní.
Ale tohle může být naše jediná šance, jak si zatančit pro dron.
Souhlasím s J-Juem. Pojďme zatančit a ukázat jim,
že jsme tady a plní života.
Pokud se na ten web nedostaneme a neupevníme náš odkaz,
jaký to má smysl?
Nechcete, aby si vás pamatovali jako inkognito nadmuté školní legendy?
Dostala jsi mě tím „nadmuté“.
Mohla bych se stát legendou. Uhni, Johne Legende.
- Jdu do toho. - Jdeme na to.
Sejdeme se u oběda v jídelně. Jděte!
A vymyslete si super krycí jméno, které tomu dodá na mystice.
Já budu Dobrota Williams. Ne, Admirál Lasagne.
- Lindo! - Teddy!
- Vypadá to zle? - Ne.
Ne!
Promiň, mám tu bordel.
To je pytlík soli?
Jo, tak sem se ta sůl poděla.
Mohli bychom se stavit pro mé auto a vyzvednout Kathleen v něm?
Počkat, cože? Nebojíš se, že dorazíme pozdě?
Je to po cestě!
Uklidil jsem ho, jsou tam polštáře a svačinky
a taky ten mix „Jupí, máš za sebou kolonoskopii!“
A žádní mravenci.
Jo, tak dobře.
Zdravím. Vítejte v Bobových burgerech.
- Zdravím. - Dobrý den.
Posaďte se, přinesu jídelní lístky.
- Díky. - Děkuji.
Šeptají si o mně?
Jo.
- Je všechno v pořádku? - Ano, díky.
Dobře, nespěchejte.
Holuby nemám. Knírek je relativně čistý.
Obvyklý zápach z podpaží.
Díky. Mám novinky z kliniky.
Kathleen se zotavuje na pooperačním.
Už? Páni, tak jo.
Trochu zrychlíme.
Jo, ale ne přes rychlostní limit, že ne?
Ne. Možná jen o 20 nebo 25 km/h.
Teddy, 25 km/h nad povolenou rychlostí je technicky stále povolená rychlost.
Počítají s tím. A máme tu sirénu.
- To je zlé. - Zastavují nás?
Mám jim ujet? Mám to udělat? Jedeme?
Lindo, ne!
Fajn.
Dobře, jeden po druhém vyklouzneme ven a sejdeme se ve skladu.
Co se začít točit jako lidský větrník?
To by shora vypadalo hustě.
Super nápad. Busby Berkeley?
Spíš Busby Musel-Bys-Být-Blázen, aby tě tenhle nápad neinspiroval.
Lidský větrník zní zábavně.
Vždycky jsem chtěla být součástí něčeho lidského.
- Ne. - Vím, že netančíme,
ale kdyby ano, na jakou by to bylo píseň?
Myslím, že jsme teď dron?
Ne, Gene! Dojez jídlo. Drž se plánu.
Dojím své jídlo, děkuji mnohokrát.
I všechna ostatní jídla, která potřebují dojíst.
- Fajn. - Nemáš zač!
Ach jo.
Panebože, přijedeme pozdě!
- Víte, jak rychle... - Promiňte, jela jsem rychle.
Tenhle náklaďák jsem nikdy neřídila. Ale ne že bych ho ukradla.
Je jeho. Jen ho nemůže řídit. Aktuálně. Je celý bolavý.
- Podívejte se na něj. - Zdravím.
Řidičský a technický průkaz, prosím.
Dobře.
Strážníku, jedeme pozdě vyzvednout Teddyho speciální přítelkyni.
Tohle je Teddy.
Požádala ho, aby ji vyzvedl po kolonoskopii,
- což je velká věc. - Počkat.
Vyzvedáváte někoho po kolonoskopii?
- Ano. - To je to vyšetření,
- kdy vám strčí kameru do... - Vím, co to je.
Kolonoskopie zachránila mé babičce život. A já ji vyzvedával.
Aha.
Jo, je to moje nejlepší kamarádka.
- To je hezké. - To je skvělé.
Víte co? Doprovodím vás.
- Policejní doprovod? - Vážně?
Děláte dobrou věc a poskytovat doprovod je má oblíbená část práce.
Proto jsem se stal poldou.
Kde vaší kamarádce to vyšetření dělali?
- Na poliklinice na Hlavní ulici. - Dobře, doprovod začíná!
- Děkuji, strážníku! - Jo, díky!
Tohle jsem vždy chtěla. Pěkný mužský doprovod.
Myslím, že to stihneme.
To si piš...
- Panebože. - Ne!
- Nabourala jste mě! - Promiňte. Proč jste zastavil?
Přede mnou bylo auto. Nemáme do nich narážet!
Jasně, to je dobrý důvod.
Ale ne, to jsou poldové. Neříkejte mu, že jsem vás doprovázel.
- Cože? - Neříkejte to.
Budu mít velký průšvih.
- Panebože. - Prostě kvůli mně lžete.
- Cože? Lhát policajtovi? - To nic, lidi to dělají pořád.
Řekněte mu, že jste mě zezadu nabourala, ale o tom doprovodu se nezmiňujte.
Všechno v pořádku, Earle?
Jo, tato osoba, kterou jsem až do této chvíle
vůbec neznal, mě zezadu nabourala.
Přesně tak, naprala jsem to přímo do něj...
Do policejního auta.
A kam jste tak spěchala, paní?
Já se...
Chystala jsem se mít poměr. S tímhle chlápkem.
Jo. Takže jsem spěchala, abych podvedla manžela.
Cože?
Já tomu věřím.
- Jste v pořádku, pane? - Už mi bylo líp.
Bodla ho včela,
vrazil si hřebík do nohy a kousl se do rtu.
- Ale tak se mi líbí. - Je to všechno moje vina!
Moje kamarádka mě poprosila, abych ji vyzvedl po kolonoskopii.
- Po kolonoskopii, jo? - Panebože.
Earle?
Kde je ten zatracený stroj na mlhu?
Nemám nejmenší tušení. Promiň.
Louise, co kdyby ten zadek z křoví neprděl?
Poslouchej se, jasně, že musí prdět.
- Co to děláte? - Choreografii.
Kdybychom se to tam rozhodli rozhýbat.
- Ne! - Možná si nedokážeme pomoct.
Tak jo! Tančíme!
- Zekeu! - Tančím!
To už stačí!
Tady to je. Potřebuje ještě někdo něco?
- Další kávu? - Nic nechceme, díky.
Jdeme odvedle z matčina pohřbu.
Upřímnou soustrast.
Díky, jde o to...
Jo?
Jste cítit jako naše mrtvá máma.
Promiňte, vím, že to muselo vyznít divně.
Říká, že jste vážně cítit jako naše máma.
Ptá se, jestli víte proč.
Já... Skvělá otázka. Můžu rychle zavolat manželce?
- Prosím. - Samozřejmě.
Hned se vrátím.
Za všechno se omlouvám.
Jen to papírování...
Haló? Ahoj, Bobe.
Ahoj, Lin. Nevíš, proč jsem cítit jako stará mrtvá žena?
Co? Musíš používat zubní nit, Bobe. Říkala jsem...
Ne. Přišla sem rodina po pohřbu své mámy
a táta si myslí, že jsem cítit jako jeho zesnulá žena.
- Lindo? - Jo?
Ten šampon z popelnice, řekni mi pravdu, Lin.
Byla to Mortova popelnice?
Umyl jsem si hlavu šamponem mrtvé ženy?
Jo. Omlouvám se. Rodiny někdy dávají Mortovi věci,
aby jejich blízké upravil tak,
aby co nejvíce vypadali jako zaživa.
A on to, co nepoužívá, hází do popelnic.
Někdy si to vezmu, když je to hezké.
- Panebože. - Bobe, musím jít.
Kvůli poldům máme velké zpoždění.
- Proč jsou tam poldové? - To je v pořádku.
- Zatím. - Je po všem.
Volal jsem sestřenici Muriel. Vyzvedne Kathleen.
Teddy, moc mě to mrzí. Mrzí mě, že nás zastavili.
Ale opravdu jsme se snažili. Kathleen to pochopí.
O to nejde, vím, že ano.
Asi to pro mě jen hodně znamenalo.
Že to pro ni můžu udělat.
Dělat dobré skutky je dobré pro srdce.
A já měl štěstí, že to pro ni můžu udělat. Prostě...
Moc mi na ní záleží.
Jsi tak milý, Teddy. Nějak to vymyslíme.
Odvolej sestřenici, já to vyřídím s chlupatýma.
- Je to jen divadlo. - Strážníci?
Omlouvám se za ohýbačku nárazníku i rychlost.
- Za co? - Za ohýbačku nárazníku.
Ale kamarád Teddy slíbil své přítelkyni,
že ji vyzvedne po kolonoskopii,
což je posvátná důvěra.
A nejde jen o to, že si máte
každých pár let nechat strčit kameru do zadku, jde tu o lásku.
O laskavost.
Jde o to zahledět se hluboko do sebe
a spatřit tam něco výjimečného.
Možná i pár polypů tlustého střeva.
Pokud se tam do pár minut nedostaneme,
Kathleen vyzvedne její sestřenice Muriel
a my selžeme! Tak jak to bude?
Ale tohle je vážně naposled. Jasné?
Tak jo!
Sestřenice to nezvedá. Zase to spadne do pitomé hlasovky.
Ahoj, Muriel, tady je Teddy, už jsem volal.
Jsem zpátky ve hře, takže Kathleen nevyzvedávej!
Ať uděláš cokoliv, nevyzvedávej ji!
Tak jo, super. Ještě jednou díky. Tady je Teddy.
Pořád mi to nebere.
Možná nechce mluvit, protože řídí.
Zatracená Muriel, co dbá na bezpečnost.
Podívej se na ty trapáky bez policejního doprovodu. Troubové.
- Potřebujeme odvést pozornost. Gene? - Jdu na to.
Páni. Větší hromadu zvratků jsem v životě neviděl!
A hrozně klouže!
Hromada kluzkých zvratků? Konečně využiju svůj trénink.
Tak jo, běžte!
Jen běžná prodlužovačka, není se čeho bát.
Jsem si jistá, že je tu odjakživa.
Dobře, už jde.
Takže jo, je to šamponem.
Patrně jsem použil šampon vaší zesnulé matky,
proto jsem cítit jako ona.
- Táta to poznal. - Jo. Jak jste k němu přišel?
Je z Francie a už ho nevyrábí.
Máma ho v Paříži koupila celý kufr.
Moje žena ho vzala ze sousední popelnice.
Řekla jsem pohřebákovi,
že nám žádnou kosmetiku vracet nemusí.
V lahvi byl jen malý zbytek.
Je to tak. Promiňte, jestli vás to rozrušilo. Dáte si ještě něco?
Můžeme vás poprosit o laskavost?
- Jistě. - Může si táta čichnout k vašim vlasům?
Během pohřbu se k rakvi ani nepřiblížil.
- Byl rozrušený. - Ale než půjdeme,
rád by si pořádně přičichl.
Nevadí to?
Jako v té scéně s Demi Mooreovou a Whoopi Goldbergovou v Duchovi?
Jistě.
Jsem Demi, nebo Whoopi?
Obě jsou samozřejmě v pořádku.
POLIKLINIKA
Tamhle je Kathleen.
Dokázali jsme to! Kathleen!
Ahoj, všichni.
Dobře, to stačí. Díky, strážníci!
Bože, to je její sestřenice Muriel.
Zastavím ji. Ahoj!
Kathleen! Ahoj, jsem tady.
- Můžeme vyrazit? - Teddy, co se ti stalo?
Vtipná historka. Řeknu ti ji po cestě.
Zatímco bude Linda řídit.
- Řídí Linda? - Pomůžu ti do auta.
Počkej, až uslyšíš ten mix, co jsem ti nachystal.
Bože. Zatraceně.
Udělejte ten taneček.
Udělejte ten taneček!
Jo!
Lidský větrník!
Pět, šest, sedm...
Ale ne, dostali se ven!
Přestaňte! Okamžitě přestaňte! Pře...
Díky, Teddy. Mám strašný hlad.
O TÝDEN POZDĚJI
Ten tanec se mi líbí. Jako byste každý poslouchal jinou píseň.
Já tančil na to pronikavé kňučení.
- Takhle bys o Louise mluvit neměl. - Toho dronu.
Tady vylezl pan Frond
a honil Andyho a Ollieho po celém hřišti.
Jo. Je fakt naštvaný.
Počkat, začíná taky tančit? Ne, jen křičí.
Pan Frond věděl, jak ten záběr dopadl, a přesto ho zveřejnili?
Řekl: „Možná si nikdo nevšimne.“
- Pak běžel ke svému autu. - Už je tam.
Vypadá to trochu jako prdící zadek z křoví, že jo?
Jo, jasně.
Jako my všichni.
České titulky Tereza Nesvačilová