‏ההמבורגרים של בוב
‏בית הלוויות והקרמטוריום שלכם
‏הברקה במכנסיים מכנסי פריצה
‏פתיחה חגיגית
‏פתיחה מחדש
‏בדיקת פשפשים! מדבירים
‏פתיחה מחדש-מחדש
‏פתיחה מחדש-מחדש-מחדש
‏פתיחה מחדש-מחדש-מחדש-מחדש
‏נראה לכם שהבוריטו הזה הוא עוף או בקר?
‏מי יודע? פשוט תיהני מהחוויה.
‏אז כולם מתרגשים לקראת "ליל תרמית המגדלור הבוער" ביום שבת?
‏אתה מתכוון לחגיגות ההיסטוריה של העיירה שלנו
‏שבהן נשארים ערים עד מאוחר ומעלים דברים באש על החוף?
‏אני לא יודעת.
‏נראה לי שאני מתלהבת בטירוף, רודי!
‏כן, מותק!
‏טוב, זה נשמע מדהים.
‏ולחשוב שזה יהיה הראשון שלי. -מה?
‏משום מה, ההורים שלי לא מתים על הרעיון שאישאר ער אחרי חצות.
‏נשמע שהם לא שפויים.
‏אבל התשתי אותם.
‏אני אפילו לא בטוח מה מהות הלילה הזה.
‏זה כדי לחגוג את הפעם שהערמנו על הבריטים
‏כשהנחנו ספינה איפשהו או משהו כזה?
‏אתה חושב על "ספינת היבשה".
‏זה "ליל תרמית המגדלור הבוער"!
‏כדי לחגוג את הפעם שבה הערמנו על הבריטים כך שלא יתקפו אותנו בכלל.
‏ממש אהבנו להערים על הבריטים.
‏זה היה לילה אפל בשנת 1812.
‏מפרץ סימור - 1812.
‏נראה לי שזה היה ב-1813.
‏נכון.
‏הבריטים פשטו על עיירות קטנות כמו שלנו
‏כדי לשרוף ספינות ולגנוב פרות,
‏וכנראה גם להעליב את הסוסים שלנו.
‏וכשהם הגיעו אלינו, מה עשתה העיירה הערמומית שלנו?
‏מגדלור… טוב. -לא, אתה לא יודע.
‏העלינו את המגדלור שלנו באש
‏וכולם התרוצצו, צעקו וצרחו
‏שהם הותקפו ונבזזו.
‏אז הבריטים אמרו לעצמם,
‏"הא, כנראה אחת הספינות שלנו כבר בזזה את החבר'ה האלה".
‏אז הם דילגו על העיירה שלנו
‏והלכו לתקוף את בוסטון או משהו כזה.
‏אני חושב שעל זה מדברת הסדרה "חופשי על הבר".
‏ולכן, בכל שנה ביום השנה לאותו לילה,
‏העיירה שלנו חוגגת בבניית העתק של מגדלור,
‏והעלתו באש על החוף בחצות!
‏טוב, אני מתרגש מאוד
‏ואני בהחלט אדפוק שנת צהריים רצינית
‏כדי שאוכל להישאר ער עד מאוחר ולא להיות עצבני.
‏חכם. -ואז בחצות, אהפוך לגבר.
‏ההמבורגרים של בוב
‏מה זה הריח הזה? -אתה מתכוון לריח הנורא?
‏כן, זה נורא.
‏אני לא מריחה כלום.
‏אני עדיין מחלימה מהצינון.
‏זה מגיע מבחוץ?
‏ובתקווה לא ממשהו במסעדה שלנו שאני צריך לתקן?
‏זה מגיע מבחוץ.
‏כן, בהחלט. מאמה מיה!
‏גם אתם מנסים לפתור את תעלומת הסירחון הזו?
‏אנחנו ממש כמו "חוק וסדר: מדור סירחון מיוחד" כאן, אה?
‏היי, בוב! תפסיק לנשום על כל דבר.
‏אתה מסריח את כל העיירה.
‏איזו עקיצה!
‏הבל הפה שלך בטח רק קצת מסריח, בוב.
‏נראה לי שזה מגיע מכיוון החוף.
‏לחוף.
‏אלוהים אדירים.
‏אתם יודעים מה בטח גורם לריח הנורא הזה?
‏אלפי הדגים המתים האלה.
‏זה גם מה שאני חשבתי. -מגעיל.
‏זרמים חמים עלולים להוריד את רמות החמצן במים,
‏מבזק חדשות אפוקליפסת דגים
‏ולגרום לדגים למות ולהישטף אל החוף.
‏אז שיהיה לכם בהצלחה שם בחוץ.
‏זה… דוחה.
‏זה לא יהרוס את "ליל תרמית המגדלור הבוער", נכון?
‏הם ימצאו פתרון, נכון?
‏הבכירים שלהם בטח נמצאים בחדר מצב ברגעים אלה ממש, נכון?
‏נכון? -נכון?
‏אני לא יודע.
‏אי אפשר לסבול את הריח.
‏אני אביא קצת חומץ.
‏רעיון טוב, אבא. תברח לתוך סלט לילי.
‏לא, ג'ין, כדי להריח משהו חוץ מזה.
‏לאבא שלכם יש חוטם רגיש.
‏זה מה שהופך אותו לטבח טוב.
‏אלוהים, איך הוא שרד את המגורים איתנו?
‏זה היה קשה.
‏ההמבורגרים של בוב.
‏זו אידית. אנחנו נפגשים בקשר לדגים.
‏בסדר, מי אלה "אנחנו"?
‏מי אלה "אנחנו"? אעש"א, זה מי.
‏אעש"א?
‏איגוד העסקים של שדרת אושן.
‏נכון, אני חבר בו. -כן.
‏קדימה, בוב. תעמוד בקצב.
‏בבקשה תפסיקי לצעוק עליי. -לא, תקשיב.
‏אנחנו נפגשים הערב, בשעה 18:00, במסעדה שלך.
‏במסעדה שלי? למה כאן?
‏כי יש בה מקומות ישיבה, והם ריקים.
‏כי המסעדה שלך לא פופולרית. -כן, הבנתי.
‏ההמבורגרים של בוב
‏תודה שבאתם למסעדה הריקה של בוב.
‏אני מקווה שכולם קיבלו כריך.
‏את יודעת, אנחנו באמת מכינים כאן המבורגרים.
‏כולם אוהבים כריכים!
‏הם קומפקטיים. -בסדר.
‏ישיבת החירום של אעש"א נפתחת.
‏הערב התכנסנו כדי לדון
‏כיצד נתמודד עם מצב הדגים המתים.
‏אל תתייחסו אליי. תמשיכו.
‏היי, אתה יודע שאסור לך להיות כאן.
‏הודחת מהאיגוד, חבר.
‏בסדר, תירגעו.
‏אני פה רק בשביל דמי השכירות.
‏לא שילמנו כבר את דמי השכירות?
‏אלוהים אדירים, שילמנו. זה מוזר.
‏אם כך, ארצה להזמין משהו.
‏הכריכים האלה נראים טוב.
‏אין סיכוי, צ'ארלי.
‏בסדר. אני אקח רק שוט של בורבון עם צ'ייסר וודקה בצד, תודה.
‏אין לנו… -יש לכם.
‏בסדר. -קלווין, אתה יודע שאתה לא יכול להישאר.
‏אני יודע. זרקו אותי החוצה.
‏רק משום שפעם אחת שכרתי חקיין של בוראט
‏שיבוא לפגישה ויתפשט למונוקיני שלו.
‏סליחה שרציתי להכניס קצת שמחה לאעש"א.
‏הוא לא הפסיק להגיד על כל דבר "וואווה-וי-וואה" ו"ורי נייס".
‏זה הפריע. החוצה! -טוב, אם כך.
‏להתראות, איגוד העסקנים מהתחת של שדרת אושן!
‏זה שם טוב יותר.
‏בכל מקרה, יצרתי קשר עם העירייה.
‏הם שולחים טרקטור מיוחד עם מגרפת חוף מכנית.
‏זו הדרך היעילה ביותר
‏לסלק את הדגים המתים. -לגמרי.
‏אבל הוא בג'ורג'יה כרגע ויגיע לכאן רק בתוך שבעה עד עשרה ימים.
‏מה? -מה?
‏אימא, אבא, תגידו משהו.
‏אז… מה יקרה ל"ליל תרמית המגדלור הבוער" בשבת הקרובה?
‏הוא מסריח מדי. אנחנו חייבים לבטל אותו.
‏לא! -לא!
‏כלומר, הוא עדיין לא מבוטל באופן רשמי.
‏לכן התכנסנו פה הערב כדי להצביע על זה.
‏ורק כדי להזכיר לכולם, על פי התקנון של אעש"א,
‏ההצבעה חייבת להיות פה אחד.
‏תתקנו את זה.
‏בסדר… חכי, אידית.
‏מה אם פשוט נדחה את "ליל תרמית המגדלור הבוער" לשבוע הבא?
‏אי אפשר. בשבוע הבא מתקיים מרוץ הפסוריאזיס הכיפי,
‏ובשבוע שאחריו מתקיים פסטיבל התיפוף בתופי בונגו על החוף,
‏ואז זה שבוע המודעות לחול.
‏רוצה שאמשיך?
‏טוב, מה אם כולם ילכו לחוף ממש עכשיו,
‏יאספו ערמות דגים מתים, ייקחו אותן למזבלה
‏ואז כולנו נתקלח? לא ביחד.
‏גם אם כולם בעיירה יאספו דגים כל היום, כל יום,
‏עדיין לא נספיק בזמן.
‏מה אם נערים על לווייתן כך שיאכל את כל הדגים?
‏מי בכלל אמר את זה? -בחור מגניב.
‏אז כל מי שבעד ביטול "ליל תרמית המגדלור הבוער" השנה,
‏שירים את ידו.
‏בוב?
‏אלוהים אדירים. נראה שזה יהיה לילה לבן.
‏כדאי שתביא עוד כריכים.
‏לעזאזל, בוב, אני צריך לחזור הביתה.
‏אני אמור להאכיל את הילדים שלי או משהו.
‏הלילה הוא ליל הסקס של הרולד ושלי, בוב.
‏ואם נצטרך לעשות את זה כאן, נעשה את זה כאן.
‏זה יהיה רועש.
‏הלוואי שהייתה דרך להציל את ליל המגדלור.
‏אין! עכשיו, תפסיק לבזבז לנו את הזמן ותרים את הידיים השעירות והקטנות שלך.
‏סליחה, ילדים. -סליחה.
‏בן זונה. -לעזאזל. זה אכזרי.
‏הישיבה נעולה.
‏הרולד, בוא נזוז. תתחיל לפתוח כפתורים.
‏כן!
‏לא אצלך, אצלי.
‏ישיבת ילדים מתחת לשולחן?
‏אז אבא הוא בוגד.
‏הוא פשוט "בוגד סדרתי".
‏אבל זה שהמבוגרים אכזבו אותנו, לא אומר שזה נגמר.
‏זה רק אומר שעכשיו זה תלוי בנו.
‏מוטל עלינו להיפטר מטונות של דגים מתים בעצמנו?
‏כן. -חבל שזה לא עוף טיקה מסאלה.
‏אבל היינו צריכים הרבה אורז.
‏לא משנה.
‏בית הספר ואגסטאף
‏כדי להציל את "ליל תרמית המגדלור הבוער" מהדגים,
‏נצטרך את המוחות המבריקים ביותר של בית הספר.
‏מישל פייפר?
‏רגע, חשבתי שאמרת "מוחות מסוכנים".
‏אז על מי אנחנו חושבים? -כל המוחות הגדולים.
‏אני מדברת על מועדון השחמט, אולימפיאדת המדע, אנשי הרובוטיקה.
‏החברים שלנו ב"מהנדסי המחשבות".
‏תלמיד כיתה ז' ההוא שנמצא בתיכון רק לשיעורי מתמטיקה.
‏נקים את ברית החנונים העוצמתית ביותר שהעולם ראה אי פעם.
‏אז בסדר, זה…
‏כן. -אני מניחה שהרבה אנשים היו עסוקים.
‏היה נחמד לשמוע "תודה שבאת, רודי".
‏הייתה שמועה שיהיו פה משקאות שווים?
‏אולי רק שמעתי את מה שרציתי לשמוע.
‏לא שמעתי, "תודה שבאת, רודי".
‏בסדר, זה קצת יותר טוב.
‏הנרות עוזרים. -זה נחמד.
‏שימו נורה ג'ונס.
‏הריח הזה של הדגים לא מטריף אתכם?
‏טדי, אני לא מאמין שאתה יכול לאכול.
‏אני תמיד יכול לאכול.
‏אכלתי פעם צהריים בשירותים כימיים.
‏אני מאמין לך. -כן.
‏החבר'ה באתר הבנייה צפו בפרק הסיום של "המירוץ למיליון",
‏ולא רציתי ספוילרים.
‏איבדתי את חוש הריח בגלל הצינון הזה.
‏צר לי עליכם, האנשים הבריאים.
‏מסכנים שכמוכם. -כן, הייתי הורג בשביל אף סתום.
‏הורג את מי? -היי, רגע. זה יכול לעבוד.
‏לאן אתה הולך, בוב? -לדחוף בזיליקום לאף שלי, טדי.
‏מגניב!
‏אמרתי "מגניב" כי לא ידעתי מה עוד להגיד.
‏אז זהו זה, אה?
‏כמה פעמים עוד תגידי את זה? -זה קצת פוגע.
‏היי, טינה. אני כאן כדי לעזור בסיעור המוחות.
‏באמת? כאילו, עם הקטע של המוחות?
‏בוא הנה, ג'יי-ג'ו. בן של יונה.
‏קדימה! בסדר! אני אקרע אותך! -זיק! לא פיזי כל כך!
‏אני אוהב אותך! -בסדר, אנשים.
‏איך נסלק את הדגים האלה מהחוף?
‏אין רעיונות גרועים. קדימה.
‏כל כך הרבה רעיונות גרועים.
‏איזושהי קרן לייזר…
‏בן דוד שלי פוצץ בלון בקרן לייזר.
‏זה עשה…
‏אולי זה היה סמן לייזר, אני לא יודע.
‏אולי… אולי זה בכלל לא קרה.
‏בסדר. זה לא מפסיק לעלות.
‏"להערים על לווייתן כך שיאכל את כל הדגים".
‏וואו, איזה רעיון נהדר.
‏היי, חבר'ה. סליחה שאיחרתי.
‏סוסמיטה! תודה לאל!
‏תכניסי את המוח הענק שלך לפה, חברה.
‏איך הולך בינתיים?
‏די קשוח. -היי!
‏"לנקות את החוף בעזרת קסם".
‏נכון שזה יהיה מגניב?
‏טוב, בואו נחשוב על זה בהיגיון.
‏דגים מתים באוקיינוס כל הזמן, נכון?
‏באמת?
‏אז אולי פשוט נחזיר את הדגים לאוקיינוס.
‏אבל הגלים לא יעשו את מה שגלים עושים ויחזירו אותם ישר לפה?
‏לא אם נצליח להעיף את הדגים אל מעבר לשוברי הגלים.
‏איך נעשה את זה? -אולי נעיף אותם?
‏נעיף אותם רחוק?
‏מה, כמו איזו קטפולטה?
‏אם יש משהו שאנחנו "מהנדסי המחשבות" יכולים לעשות, זה לבנות קטפולטה.
‏לפעמים נדמה לי שזה כל מה שאנחנו עושים.
‏אני לא מתלונן, זה מדיטטיבי בעיניי.
‏אבל נצטרך משהו גדול יותר מקטפולטה.
‏מה גדול יותר מקטפולטה?
‏טרבושה. -מה זה טרבושה?
‏זה כמו קטפולטה, אבל גדול יותר.
‏אז אנחנו צריכים להבין כמה דגים נוכל לזרוק בבת אחת,
‏ולאיזה מרחק נוכל לזרוק אותם.
‏נשמע שאנחנו בונים אב טיפוס.
‏לכו להביא את מקלות הארטיק שלכם ובואו נבנה משהו שירשים את אעש"א
‏ויחזיר לנו את מדורת חצות שלנו על החוף.
‏לבנות טרבושה
‏ילדים מצילים את המצב
‏זו לא בליסטרה, זו טרבושה
‏בום! -עשינו את זה.
‏כן, מותק! זה יעבוד.
‏כן, זה לא יעבוד.
‏תודה לך, הנרי הייבר.
‏פרופורציות משקל הנגד שלכם לעומת אורך זרוע הציר…
‏כלומר, נו באמת.
‏זה מה שאמרתי כל הזמן.
‏לבנות טרבושה
‏הנרי הייבר אמר שהראשונה לא טובה
‏זו טרבושה טובה יותר
‏האם זה… עשינו את זה?
‏זה יכול לעבוד.
‏יש! -יש!
‏טוב שאני כאן. הייבר יתנהג כמו הייבר.
‏אתה דוחף עוד דברים לאף שלך, בוב?
‏כן, רוזמרין.
‏וואו, רוזמרין, בזיליקום…
‏אתה צולה שם הודו?
‏היא הכניסה לך, בוב.
‏היי, ילדים. מה יש לכם שם?
‏בניתם שיעורי בית?
‏לא, יש לנו כל כך הרבה שיעורי בית שלא עשינו.
‏המתקן הזה הוא הדרך שבה נעיף
‏את כל הדגים המתים האלה בחזרה למקום שממנו באו.
‏בסדר, אני כאן. תעשו את זה מהר.
‏אני צריכה לחזור לחנות. יש לי סודות למיין.
‏אידית? -יופי של גינת אף, בוב!
‏כן, היי. תודה רבה שנפגשת איתנו.
‏גם ככה הייתי צריכה לצאת לירוק סמוכטה.
‏יש לנו כאן הברקה מנצחת בשבילך. טינה?
‏מה? כן.
‏אני כבר מתחרטת שבאתי לכאן.
‏משוב טוב, תודה.
‏תארי לעצמך גרסה גדולה יותר של זה
‏שתעיף את הדגים המתים עמוק לתוך האוקיינוס.
‏החוף נקי,
‏"ליל תרמית המגדלור הבוער" מתקיים,
‏העיירה צוהלת.
‏עכשיו, כדי להפוך את זה למציאות,
‏אנחנו רק צריכים בין 30 אלף ל-30 מיליון דולר.
‏"מה דעתכם על הדגמה?" מישהו אמר.
‏הפנים שלי! -עכשיו את משוכנעת?
‏כן, אני אלך. -תלכי להביא את פנקס הצ'קים שלך?
‏אני אעזוב את המקום הזה ואחזור לארץ המציאות.
‏כי שם את מאחסנת את פנקס הצ'קים שלך?
‏תודה שבזבזתם לי את הזמן.
‏טוב, זה רשמי.
‏ליל המגדלור מבוטל. -הדגים ניצחו.
‏לדגים המתים האלה יש כל המזל.
‏היי, ילדים.
‏אני לא מאמין שאתם רוצים להיות כאן.
‏זה מסריח כמו הרגשות שלנו. -אני כל כך מצטער.
‏ושוב, אני מצטער שהצבעתי בעד ביטול האירוע.
‏פשוט לא ידעתי מה עוד לעשות.
‏לא יודעת, היית יכול לתת לאידית אגרוף ולצאת.
‏נכון. בפעם הבאה אעשה את זה.
‏זה פשוט… "ליל תרמית המגדלור הבוער" הוא…
‏הוא פשוט לילה ממש מיוחד עבורנו הילדים, אתה מבין?
‏כן, אני יודע.
‏היינו כל כך קרובים לסדר הכול.
‏כלומר, בערך.
‏זה פשוט… זו חתיכת משימה, מה שניסיתם לבנות.
‏אתם צריכים מכונה ענקית כדי להעיף את הדגים ממש רחוק.
‏משהו שיכול להסתובב בתנופה בהמון כוח.
‏אז כמו הדבר הזה?
‏אני מניח.
‏יופי, אז בואו נשתמש בזה.
‏יש! -אה, כן.
‏לא. -למה לא?
‏כי זה מתקן בפארק שעשועים וזה מטורף?
‏כל מי שבעד, שירים יד.
‏באסה, אבא, הפסדת בהצבעה. סליחה, אחי.
‏נראה שכדאי שנלך לדבר עם שתום העין האהוב עלינו.
‏המיניון ההוא? -החתיך?
‏מר פישהודר.
‏נכון. -נכון.
‏אז רק שאני אבין.
‏אתם רוצים שאעביר את "פטיש השמיים", מתקן ששוקל שלוש טונות, אל החוף.
‏כן. -ואז אתם רוצים שאמלא אותו
‏בדגים מתים.
‏בדיוק. -למה שאעשה את זה?
‏כי אתה אוהב לעזור לילדים?
‏איפה שמעת את השקר המלוכלך הזה?
‏בחייך, סירחון הדגים המתים בטח לא עושה טוב לעסקים ב"סופר-מזח", נכון?
‏שרדנו דברים גרועים יותר.
‏"ספרינג ברייק" של אמ-טי-וי צולמה כאן פעם.
‏סליחה, מר פישהודר.
‏אמרתי להם שתסרב, אבל לא אכפת להם מה אני אומר על דברים.
‏חוץ מזה, כלומר, אולי זה אפילו לא חוקי.
‏ואני די בטוח שאעש"א לא יסכימו לזה.
‏אז באותה מידה תוכל…
‏כן. באעש"א ישנאו את זה אם תפעל מאחורי גבם
‏ותעזור לנו לנקות את הדגים.
‏בסדר, אני בפנים. -רגע. באמת? אתה בפנים?
‏תשתמשו ב"פטיש השמיים". נעביר אותו לחוף מחר.
‏תודה, מר פישהודר.
‏היי, רגע! הרגע חשבתי על משהו.
‏השם שלך הוא מר פישהודר,
‏ואנחנו מדברים פה על "פיש אודור", סירחון של דגים.
‏לא הבנתי.
‏בסדר, עובדי המזח, אנחנו נזיז מתקן.
‏אתם מכירים את הנוהל.
‏ואני לא אומר את זה משום שבעבר,
‏נאלצנו להעלים כמה מתקנים באישון לילה
‏כדי להימנע מתביעה.
‏כי לא עשינו את זה.
‏בכל מקרה, תעבירו את זה לשם.
‏להזיז מתקן
‏עובדי קרנבל עובדים יחד
‏להזיז מתקן כדי להיפטר מהדגים לעד
‏דינג, דאנג, דודל. זה המודל שלנו, רק גדול יותר.
‏זה כאילו עשינו את זה, אבל הם עשו את זה.
‏רגע, איך כל הדבר הזה יעבוד?
‏נעמיס את הדגים לקרון רכבת ההרים
‏שנדחף אל "פטיש השמיים"
‏ונשפוך אל החלק במתקן שבו בדרך כלל יושבים.
‏ואז יפעילו את המתקן, הוא יסתובב בתנופה
‏וכשהקרון יהיה בדיוק בנקודה הנכונה ב…
‏הנרי, תן לי את המילים של האנשים החכמים.
‏כשזרוע הציר תגיע לנקודה במסלול שלה,
‏עם הכמות המרבית של אנרגייה קינטית…
‏תודה, זה מספיק בהחלט.
‏אז נמשוך בחבל כדי לשחרר את הדלת והדגים יעופו להם.
‏וסרט הטיסה הוא "הפייבלמנים". -בסדר.
‏נדמה לי שבוודאות הקאתי על המתקן הזה בעבר.
‏ועכשיו הוא עושה את זה.
‏החיים יכולים להיות די יפים לפעמים.
‏אני רואה שאתם מבצעים את התוכנית המטופשת שהילדים הגו.
‏שלום, אידית. מצחיק לראות אותך כאן.
‏אתה סימסת לי.
‏כתבת, "תבואי למזח, תביאי את אנשי אעש"א.
‏"האשטאג הכנסתי לכם. אימוג'י פוזל עם לשון בחוץ".
‏אז איך את מרגישה?
‏מוטרדת? הלשון בחוץ?
‏אני מניחה שלא הגשתם בקשה לאישורים למופע האימים הזה.
‏אישורים? אלה נועדו לחנונים.
‏ממנו ציפיתי לזה, אבל בוב,
‏אתה לא רוצה להימנע מהסוף הברור של כל זה,
‏כשזה ייכשל בצורה מרהיבה וזה יהיה ממש מביך בשבילך?
‏את חושבת שבוב לא רגיל למבוכה?
‏ולכישלונות מרהיבים?
‏תודה לכם, כולם.
‏אידית, אני יודע שזה נראה מטורף,
‏אבל לילדים היה רעיון גדול כדי להציל משהו שחשוב להם,
‏ואני חושב שאנחנו חייבים להם לפחות לתת לזה הזדמנות.
‏נשמע מטופש.
‏וגם אעש"א גרועים.
‏בואו נתחיל. -היי, אני זה שאומר "בואו נתחיל"!
‏בואו נתחיל! -בואו נעיף את זה, מותק!
‏תמשכו!
‏לא! -לעזאזל!
‏נו, באמת! -שיט!
‏טוב, הלך האימון למרוץ הפסוריאזיס הכיפי.
‏אמרתי לכם. -בוב טיפש.
‏היי, הסינוסים שלי בדיוק נפתחו.
‏אני יכולה להריח!
‏אלוהים אדירים, זה מה שהרחתם כל הזמן הזה?
‏אז באופן אידאלי, הדגים עפים אל האוקיינוס
‏ולא ישר למטה, נכון?
‏כן, טינה.
‏רק בודקת. -אז מה אנחנו חושבים שקרה?
‏זה החבל.
‏חשבנו שנוכל להפעיל את תפס השחרור מרחוק, אבל לא.
‏זה כמו…
‏מכירים את זה שאתם קושרים חוט סביב הבולבול
‏ומעבירים אותו דרך המכנסיים עד לבוהן?
‏זה פשוט… זה אף פעם לא עובד כמו שרוצים.
‏אפשר לתקן את זה? -לא היינו צריכים חבל
‏אם מישהו היה בקרון ומפעיל את התפס באופן ידני,
‏אבל מי יעשה את זה?
‏אפשר לשלם למפעילי מתקנים שיעשו כמעט הכול,
‏אבל הם לעולם לא יעלו על מתקן.
‏הם יודעים קצת יותר מדי.
‏אז זהו זה, אה?
‏זה פשוט עצוב כל כך.
‏תחרבנו לי בכובע ותקראו לזה עוגה.
‏מה שזיק אמר.
‏מגיע לנו על זה שקיווינו, אני מניחה.
‏אני אעשה את זה. -אתה תעשה מה?
‏איכנס לתוך הדבר הזה עם הדגים
‏ואמשוך את התפס כדי לפתוח את הדלת או מה שזה לא היה.
‏מה? -אתה משוגע?
‏כלומר, אהיה חגור בחגורת בטיחות כזו,
‏אז זה די בטוח, נכון?
‏כן, בטח.
‏אתה לא חייב, אבא. -כן, בוב.
‏אתה תהיה לכוד שם עם כל הדגים המסריחים האלה.
‏והאף שלך עדין כל כך, כמו אף קטן של תינוק.
‏לא הייתי קורא לזה אף קטן של תינוק,
‏אבל כן, אני מודע לכך שאהיה שם עם הדגים.
‏זה יהיה כמו בריכת כדורים של דגים, מר בלצ'ר.
‏אתם לא חייבים להמשיך לתאר איך זה יהיה.
‏מצד שני, יש חתולים שהיו הורגים כדי להיות במצב שלך.
‏קסדה. פעם היה לנו פעלולן.
‏עכשיו הוא פעלולן בגן עדן.
‏צווארון תומך מדלי הצווארונים שלנו.
‏זוכר את המתקן ההוא, "מפצח הצווארים"? -לא.
‏ולבסוף, למקרה שתצטרך חבר שם למעלה…
‏היפי-פוטם. -בסדר.
‏"הזדמנות אחרונה לסגת, אבא",
‏זה משהו שהייתי אומרת קודם,
‏כי עכשיו אתה כבר מחויב לגמרי ואתה לבוש לזה, ו…
‏תודה על השירות שלך.
‏אני גאה בך, אבא. אתה גיבורה ממין זכר.
‏אני חושב גם שאולי זה פשוט מראה מגניב בשבילך באופן כללי.
‏אל תטלטל את הקודקוד שלך יותר מדי שם בפנים.
‏אני רוצה שנהיה חכמים לעת זקנה.
‏אנחנו נקרא ספרים, בובי!
‏כנראה קצרים, אבל ספרים.
‏להתראות, החבר הכי טוב שלי.
‏טדי, אני לא אמות. -ברור שלא, חבר.
‏טדי, תפסיק. -אתה תהיה בסדר גמור.
‏עזוב אותי. -עזוב אותו, טדי.
‏רד ממנו.
‏אני לא יכול לעזוב!
‏אני לא יכול לעזוב. -רד ממנו!
‏אוי, בחיי.
‏זה מטורף.
‏זה מטורף. בסדר.
‏אני יכול לעשות את זה.
‏אתה יכול לעשות את זה. כן.
‏זה יהיה בסדר. זו לא בעיה.
‏מתחילים. והיכון, ו…
‏שפכו את הדגים!
‏אלוהים אדירים.
‏התחרטתי. אני לא רוצה לעשות את זה.
‏התחרטתי. -תסגרו אותו.
‏אלוהים, אני לא רוצה לעשות את זה. -תעיפו את זה!
‏אוי, אלוהים.
‏אלוהים. אוי ואבוי. -הוא אמיץ כל כך.
‏בוב! תמשוך!
‏כן! -בובי!
‏קדימה, אבא! -יפה.
‏עשיתי את זה!
‏כן! נשארו רק עוד 100 שיגורים בערך.
‏אלוהים אדירים. -תשפכו את הדגים!
‏אתה כוכב מסריח
‏תעיף את הדגים, כן
‏תעיף את הדגים הרחק הרחק
‏אני שונא את זה!
‏אתה כוכב מסריח
‏תעיף את הדגים, כן
‏תעיף את הדגים הרחק הרחק
‏למה?
‏האישה המסכנה הזו. -הנגלה האחרונה של הדגים, בוב.
‏קדימה, אבא! -עבודה טובה, בובי!
‏הוא לעולם לא יחזור לעצמו. אתם יודעים את זה, נכון?
‏זה היום הטוב בחיי.
‏אני כל כך גאה בחמוד המסריח הזה!
‏המתקן הוא הגיבור האמיתי.
‏אני לא מאמין שרצועות הבטיחות האלה החזיקו מעמד כל הזמן הזה.
‏לא משנה.
‏אני חי!
‏הוא חי! -תודה לאל!
‏אני לא יודע למה אני מריע, אבל כן!
‏אני לא מאמינה שהתוכנית המטומטמת הזו עבדה.
‏על לא דבר.
‏ובתור פרס, יש לי הצעה.
‏אעש"א. אני רוצה לחזור.
‏ומותר לי להביא חקיין בוראט אחד בשנה.
‏אפשר שיהיה פחות שיכור?
‏הוא לא יהיה טוב באותה מידה, אבל אבקש.
‏תרגום: קורן הראל