NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
1999 СПОКЕН, ШТАТ ВАШИНГТОН
Клас.
Мамо, тату, я б хотіла, щоб ви були тут…
чи щоб я більше про вас знала.
У мене стільки запитань.
Хоч феєрверки нам усім подобалися.
Бев! Бігом, ти запізнишся!
Мила, ти встала?
Пора в школу.
Бабусю, ти бачила феєрверки вночі?
-Не знала, що їх запускають у листопаді. -Намазка закінчилася.
Може, іще встигнемо в супермаркет після твого щеплення від грипу.
Світ став би краще, якби феєрверки запускали щоночі.
Хіба ні, бабусю?
Гей, може і собі сьогодні запустимо?
Так, авжеж. Забіжимо в нелегальний кіоск з феєрверками
відразу після того, як наб'ємо парні тату на шиї.
А в мами було тату на шиї?
У неї була шия. У неї були тату.
Вона кинула школу.
А ми домовилися не повторювати всіх цих речей.
То в мене не буде шиї?
Домашку зробила?
Так. Але не впевнена щодо вірша.
Типу, мені писати про реальне життя, чи те, яке я уявляю.
Чи про мир у світі.
Чи про самотню шкарпетку, яка загубила пару в сушарці. Чи…
Усе згодиться. Вірші — це дивні ідеї, які люди не тримають при собі.
Не забудь, з цього тижня я працюватиму додаткову зміну, тому…
Я сидітиму вдома у безпеці,
замкну двері й робитиму домашку.
Молодчина.
Перша Муді, яка піде в коледж.
-А свині можна згодувати бекон? -Нам час іти.
Щомісяця.
-Як мило! -Бев!
Бев, мила, бігом. Сідай у фургон. Їдьмо.
Ворушися. Запізнишся в школу, і люди чекають свою макулатуру.
Еллен!
Джастін украв гребінець. Довелося вкрасти назад.
Час їхати.
Привіт.
Усе, Бев, готово. Сідай, їдьмо.
Час не стоїть на місці.
Ви слухаєте радіо KAON.
Проводжаючи 1999 рік,
ми обговорюємо, чи справді «помилка 2000»
викличе збій комп'ютерів, спричинить транспортний колапс.
Може, Принц мав рацію, і вечірці кінець.
-Поводься добре. Не вилети зі школи! -«Не вилети зі школи!»
Уперед! Уперед, «Рисі»! Уперед!
ГОЛОСУЙТЕ ЗА ТАЛІСМАН ШКОЛИ!
Уперед! Уперед, «Рисі»! Уперед!
Привітайте — «Рисі»!
Уперед! Уперед, «Рисі»! Уперед!
Голосуй, щоб сова стала талісманом. А не якась рись.
Не забудьте віддати голос за талісман школи.
Гаразд, друзі, час римувати і час дивувати.
І я маю на увазі поезію.
Хороші вірші народжуються зі спроб і помилок.
ВІРШ: 7 КЛАС АНГЛІЙСЬКА
Добре, хто ще не читав вірша?
Беверлі Муді і Ніккі Джонс.
Послухаймо вас.
Я почну.
Читай.
Я підгодовую сусідського собаку ковбасою Бо він хороший пес
Господар песика навпроти
Вдягає його у светри навіть влітку
Який у цьому сенс?
І ще є рудий лабрадор Сліпий, глухий, звуть Наттер
А за магазином жив пес, який вмер
Бо зжер цілу пачку маргарину, бідолаха
Так.
Кінець?
Круто.
У стилі Емілі Дікінсон.
У свої часи вона була як «страшненька перчинка».
-Відстій. -Гаразд, далі в нас метафори й порівняння.
Метафора — це…
Можеш повернути мені…
Який милий щур.
Сподіваюся, з ним усе добре.
…як немовля в класі. Що це може бути?
-Стережіться Стівенатора! -Киш, ботани!
Або «Рисі», або здрисніть.
З дороги, руда мавпо!
-Вибач. -Чувак, у неї була наклейка з совою?
Ну звісно. Сова ж притягує невдах.
Відчуваєш сморід?
Боже, так. Що це?
Це її волосся.
Її волосся смердить як козляча сеча чи ригачки.
Це шампунь. Запах весняної галявини.
Галявини, на яку насцяли і заригали козли.
Ну даєш, Стіве.
Вшиваймося, поки мене не знудило.
Дженкінс, чув, твої батьки розлучились через тебе.
Стівен тебе знищив.
Привіт, мала. Як твій день?
Як завжди.
Як завжди — це добре.
Гаразд, їдьмо додому.
Підвал не перетвориться на бункер сам.
Ви слухаєте радіо KAON. Ми підготуємо вас до неминучого кінця.
ЛИШИТИ — ВИКИНУТИ
«Невдахи носять значки з совою».
Невже? І хто тепер невдаха, невдахо?
Стівен мене знищив? Тебе знищила Бев!
Бев?
-Бев, мила, що сталося? -Я в нормі!
-Міс Муді? Ви там? -Так.
Так, Марвіне.
Авжеж я хвилююся через «помилку 2000».
Якщо хоч один ваш сервер ляже,
заощадження на коледж для моєї онуки зникнуть.
Підвищте мій вклад до третього рівня.
Мама і тато.
КАСЕТА БУНТ КОХАННЯ
Добре.
Ні.
Ні-ні-ні!
Де ж…
Пісня «Getting Nowhere Fast» гурту Girls at our Best!,
«Teacher's Pet» гурту The Quick.
«Неправильна пісня».
Феєрверки.
МАМА + ТАТО
Так.
БЕВ МУДІ
БЕВЕРЛІ МУДІ
КАСЕТА… НОВИЙ ПОЧАТОК
МУЗИЧНИЙ МАГАЗИН «АНТИМАТЕРІЯ»
-Я шукаю пісню. -Який збіг. А я продаю пісні.
Непогано.
Що за «Пісня, яка нагадує про день на пагорбі»?
Я думала, це назва.
Ти це десь вкрала?
Це моїх батьків. Касета порвалася, мені потрібні пісні.
У батьків непоганий смак.
Деякі в мене є.
Цієї немає. Її ні в кого немає.
Що скажеш: диск чи платівка?
Я б порадив платівку, якщо є програвач.
А касети є?
У мене касетний плеєр.
Зачекай хвилинку.
Що ви шукаєте?
Твій «Делореан».
Потоковий конденсатор барахлить?
Не можна просто змотатися у 80-ті і взяти там касету.
А гроші в тебе є?
Добре.
Вибачте. Я пітнію.
Яка краса.
Краса.
Гаразд, одна пісня.
Яку саме ти хочеш?
Найкращу з них.
Це хіба не вибірка пісень?
Це касета з піснями, яку записали мої батьки.
Ясно. Тоді їх треба слухати по черзі.
Така касета — послання від того, хто її записав, тому, хто слухає, ясно?
Справа не просто в піснях, а в порядку відтворення.
Мікросекунди між піснями, зміни темпу.
Звук плавно стихає чи гучнішає?
Для тебе це важливо? Добре.
Так, «Getting Nowhere Fast», Girls at Our Best!
Чудово.
Забери руки і стій там.
Послання від того, хто записав.
Я записав пісню на стару касету.
Решта — запис зустрічі Анонімних Алкоголіків. Безкоштовно.
Непогані поради, якщо хочеш зав'язати.
Гаразд, я візьму долар за касету,
долар за пісню, за роботу.
Переносимо чотири за теоремою Піфагора,
і разом з податками виходить рівно п'ять вологих доларів і 63 центи.
Дякую.
Ага. А тепер забирайся.
До речі,
я Беверлі Муді. А вас як звуть?
Анти.
Анти?
Анти-що?
Анти-практично все на світі.
З тобою включно.
Добре.
Не зазираєш наперед, не дивишся назад
Гарантія не діє, скажи грошикам па-па
Коханий купить нам нове життя Спішити нікуди
Я не дурна, як щось роблю, то їх не слухаю
Проте й не ігнорую, до уваги все беру
Привіт!
Коханий купить нам нове життя Спішити нікуди
Якби ти оглухла від пісні, то від якої?
Стоп. А я вже глухувата?
Просто уяви:
ти в кімнаті з велетенськими колонками, і тебе запитують:
«Під яку пісню хочеш оглухнути?»
Нащо таке комусь робити?
Просто весело це уявляти.
Весело кому?
Це для шкільного проєкту.
Добре, тоді…
Була одна пісня. «Dancing in the Moonlight».
-Вона мені подобалася. -А чим саме?
-Під неї весело танцювати. -Ти танцювала?
Спостерігала.
А мама танцювала?
Якщо шалене кружляння можна назвати танцем, тоді так.
Малою вона мріяла танцювати в одному вар'єте-шоу.
Може, танцювала б, якби досі була жива.
Так. Те шоу все одно закрили, тож…
І це вони називають софт-рок?
Це була найкраща пісня, яку я чула в житті.
Мені потрібна наступна.
Може, ми потусимо разом увесь день.
Розповіси про всі шкільні інтриги.
Або зробимо манікюр. Навчимося плести колосок.
Не можу. Мені треба в школу.
Це був сарказм, Муді.
Ага.
І в тебе такі запущені нігті,
що краще буде звернутися до спеціаліста.
Так…
У мене є $6,77.
Я не записую касети. Я продаю диски і платівки.
Люди приходять і купують їх.
Твоїх грошей ні на що тут не вистачить.
Я можу на тебе працювати. Можу підмітати чи наводити лад.
Вибач, мала. Коли люди приходять у такий хіповий заклад, то не очікують
зустріти Панкі Брюстер.
Але до тебе ніхто не заходить.
А я про що.
Будь ласка?
Сильний аргумент,
але ні. Відповідь не змінилася.
Твої батьки записали її. Іди їх подіставай.
Так. Стоп. Ні.
Що ти робиш?
Що в тебе з очима?
Я не можу запитати в батьків.
Їх немає.
Тобто
немає?
Не плач. Ні. Припини.
Гей, глянь.
Я тебе випередив. Уже готово. «Linda Linda» The Blue Hearts.
Теж на касеті АА, щоб була вдвічі тверезіша.
Дякую, Анти.
Ні, залиш собі цей дріб'язок.
І йди вже, будь ласка.
LINDA LINDA ЯПОНСЬКА??
ДО БУ НАЙ ЗУ МЕ, МЕ ТІ НІ УТСУ КО ШІКУ
Нас не цікавить ваша церква.
Ні.
А ваша донька вдома?
-На жаль, ні. -Привіт.
Привіт. Я Беверлі Муді. Я живу там.
Я Еллен. Живу тут.
Що відбувається?
Вона сусідка.
Що ти надумала?
Треба виявити повагу.
Куди ти?
Їй самотньо.
Хто ще йде?
У неї нема друзів.
Коли ти повернешся?
Заспокойся. Я на секунду.
Хочеш прогулятися?
Еллен?
Гаразд.
Ходімо, Джастіне.
Ходімо. Він побіжить за нами. Як зазвичай.
Щоб була вдома о третій.
Добре.
З твоїм братом усе добре?
З Джастіном? Так. Я його перегледіла.
Так він зробить що завгодно. Навіть якщо не хоче.
Неймовірно.
-Показати? -Так.
Джастіне.
Слабо добігти до Таквіли?
Не хочу.
А на подвійне слабо?
Не треба подвійне. Я не хочу бігти в Таквілу.
А якщо перегляджу?
Я помщуся, Еллен!
Це неймовірно.
Тепер можна і пройтися.
А нам не…
Ні. Він здується біля заправки. Тато потім його забере.
-А в тебе є брати чи сестри? -Ні, тільки бабуся.
А в мене в Нью-Джерсі лишилися мільйони кузенів.
Здуріти. А чому ви переїхали?
Через тата.
Йому набридла стара робота, і от ми тут. Але і нова йому не подобається.
Та мама каже, що ми не можемо тинятися як кочівники, тож ми залишилися.
Хтось уже показував тобі наш район?
Ні. Зі мною ніхто не спілкується.
Я тобі все покажу. Я живу тут усе життя.
Знаю всіх собак, яких можна погладити,
і тих, що кусаються.
Але спершу зробиш дещо для мене?
Що?
Послухай оце і розкажи, про що там співається, добре?
Добре.
Шлях може здатися довгим і складним.
Тут дядько говорить про шляхи.
Після цього.
Ясно.
Це японська.
Я тайванка.
Та хай йому грець!
А екскурсія все одно буде?
Там живуть двоє чоловіків, Лес і Рей.
Вони вдягають своїх собак у светри навіть влітку.
Я якось запитала:
«Чому ваш собака у светрі навіть влітку?»
А Рей каже: «Або мода, або комфорт, сонце».
Я більше за все на світі обожнюю тваринок у людському одязі.
Це знамените місце. Його показували в «Копах».
Хлопця зупинили, а він каже: «Та нема в мене наркоти».
А копи такі:
«Тоді що це за люлька на сидінні?»
Він починає тікати, а вони зловили його за хвостик
і заарештували просто тут.
А він увесь час горланив: «Подзвоніть моїй старій». Знов і знов.
Таке справді було?
Я бачила по телику, але бабуся його вимкнула.
А чому ти живеш із бабусею?
Бо моїх батьків немає.
А де вони?
Загинули, коли мені було два. Я їх майже не знала.
-Як загинули? -В автотрощі.
Який в тебе середній бал?
Бабусю.
Так?
-Можна я запрошу подругу? -Га?
Я Еллен. Відмінниця. Усі щеплення є. Дурнуваті передачі по телику не дивлюся.
Батьки моїх батьків пережили війну, голод, тож мені зась жалітися на домашку.
Ого! Це тобі батьки таке розповідають?
Жартуєш? Їх хлібом не годуй, дай понити про кошмарне життя.
Їх не лякає «помилка 2000»?
-Збій тисячоліття? -Так.
Ні. Тато навіть сподівається, що все полетить шкереберть
і наш борг зникне.
А якщо кінець світу справді настане, принаймні ми не будемо більше страждати.
Це дуже смачно, місіс Муді.
Дякую. Я…
-Посмажила консервоване м'ясо. -Це підкреслило смак солі.
-Хочеш, покажу щось круте? -Давай.
-Дякую, бабусю. -Дякую за вечерю, місіс Муді.
Дівчата…
Вони не схожі на батьків.
Мама народила мене в 16. Як і бабуся маму.
Дитина народила дитину. Так кажуть по телику.
Вибач!
Це консервоване м'ясо?
Якщо «помилка 2000» все зітре,
ми протримаємося в цьому бункері 9 місяців.
Твоя бабця трохи схиблена.
Просто не хоче, щоб з нами щось сталося.
Це я з мамою і татом.
Я майже їх не знала,
але недавно прокинулася, бо хтось запускав ракети.
БУНТ КОХАННЯ
А потім знайшла ще й це.
Думаю, це знак.
Послання від батьків?
Так. Але я не розумію, що вони хочуть мені сказати.
Може, спершу треба знайти всі пісні.
А бабуся знає?
Вона стає дивною, коли я про них запитую.
Знаю, вона їх любила, але,
схоже, вважає, що вони зіпсували собі життя.
Та і вона завжди заклопотана.
Я можу допомогти.
Це нова штука — «Непстер». Там усі пісні безкоштовні.
Ого! А звідки ти все це знаєш?
У мене немає друзів, тож я стирчу за комп'ютером.
-Яку пісню послухаємо? -Наступну.
Їх треба слухати по черзі. Це закон касети.
І якщо це справді послання, його треба слухати як задумали батьки.
Круто. Гаразд.
Добре.
НЕПСТЕР
ВИКОНАВЕЦЬ: THE KINKS НАЗВА: BETTER THINGS
НЕ ЗНАЙДЕНО
Добре.
ВИКОНАВЕЦЬ: THE STOOGES НАЗВА: I GOT A RIGHT
Ну, я не знайшла третю пісню, але знайшла ту, що після неї.
«I Got A Right» гурту The Stooges.
Послухаємо?
Ну, я мала б слухати їх по черзі.
Я маю право рухатись будь-коли…
Як думаєш, що це означає?
Не знаю.
Звучить як мій дядько, який вічно кидає палити.
Коли захочу і вирішу сам
Я маю право співати будь-коли Начхати хто що каже
Вставай!
Я маю право співати, коли захочу…
-Підвезти тебе в школу завтра? -Так!
У мене день народження?
-Я поїду в школу з Еллен. -Стоп.
У них велетенське авто, вони щодня туди їздять, а ти заощадиш аж 12 хвилин.
Відпочинь трохи.
Усе. Люблю тебе. Побачимось після школи!
ҐЕЙЛ
Не вилети зі школи!
Це переворот, повалення світового порядку.
О'Лірі переймається, що страх перед «помилкою 2000»…
Беверлі.
…може спалахнути серед широкого загалу.
Якщо поглянути на історію, то справді існує ризик…
МАГАЗИН «АНТИМАТЕРІЯ»
«П. Конденсатор».
-«Анти». -Чому? Бо «помилка 2000»…
Що вона там узагалі забула?
…у цей день точно щось станеться.
Вони випустили один альбом, який неможливо знайти.
А ще ця «пісня, яка нагадує про день на пагорбі».
Я не знаю, що це.
Навіть шукала в інтернеті і нічого не знайшла.
Обережно. Якщо не хочеш, щоб тупа птаха стала талісманом —
тримайся від неї подалі.
Донні, вона не зрозуміла.
Ага. Слухай, ти, потворна совко, і ти, смердюча сирітко,
краще проголосуйте за…
Стоп, Донні.
Ми знущаємося з них, бо вони ботани.
Чи в них нема телика.
Вибач, Стівене.
Забудь. Начхати. Валімо.
Не думала, що люди на візках можуть бути козлами.
-Зловив. -Будь-хто може бути козлом.
На цьому праві тримається вся країна.
Слухай, а ти прогулюєш уроки?
Стоп. Ви розмножуєтеся?
-Налякали? -Ні. Звісно ні.
Обожнюю прокидатися, коли наді мною стоять малі з «Проклятого селища».
-Це моя подруга Еллен. -Привіт.
-Ага, вже знайомі. -Класне волосся в носі.
Дякую. Пасує до манікюру.
Мені потрібна наступна пісня.
Солоденьке мені принесли? Хабар!
То і тобі касету записати?
Ні. Я просто допомагаю їй.
Добре.
-The Quick. -Так.
Ставайте в чергу. Цей альбом уже давно не видають.
-Не видають? -Так. Його неможливо знайти.
На весь світ було не більше 1000 копій.
Ми його десь знайдемо. Я ще пошукаю в інтернеті.
Я боюся, що частина повідомлення від батьків може загубитися.
Нічого. Ходімо.
Привіт, мала. Як твій день?
День як день.
«П. Конденсатор».
Що ти задумала, Бев?
У нас немає Майкла Болтона.
А, може, дарма.
Хоч клієнти з'явилися б.
Ясно.
Ви не Ларрі.
Просто зазвичай Ларрі…
приносить нам пошту.
Нічого.
Перекажу Ларрі привіт від вас.
Гаразд.
-Глянь. -Розвернися.
Надивилися на цицьки?
Так.
The Quick!
Он вона.
Ми не можемо до неї просто так підійти. Вона ж дика.
Треба діяти помалу. Завоювати довіру.
Думаю, їй самотньо. Її ненавидять навіть більше ніж нас.
Так, але їй начхати.
Гей.
Задроти.
Знайдеш мені дещо?
Нащо?
Бо в мене є ідея.
КОРЕКТОР
Не припиниш витріщатися — знесу довбешку.
Знову вівторок. Хто хоче продекламувати спокійний вірш?
Або, як кажу я, спокенський вірш.
Хтось колись оцінить цей жарт.
Ніколь Джонс.
Що підготувала?
-Можна прочитати ще один вірш? -Знов про собак?
Несподівано. Чом би й ні? Гаразд, Муді, валяй.
Невдаха.
Що сталося з минулорічними невдахами?
Часом собі міркую де ж вони?
Прокинувшись, я бачу маму й тата на дивані
Вони там розважаються Мої платівки KISS порозкидані
Мама крута, тато крутий
Хоч вони трохи і диваки
Здавайся, здавайся Але не видай себе
Звучить дуже знайомо, але провокативно.
А як називається вірш?
«Дешевий трюк».
-Знущаєшся над Cheap Trick? -Ні, я…
-Це найбільш недооцінений гурт в історії. -І не кажи!
Вони тягнуть на 12 з плюсом! Двома плюсами! Трьома!
-Треба подати в суд! -Що ти верзеш?
Не знаю. Слова просто вириваються.
Мої батьки померли.
-І що? -Вони обожнювали The Quick.
Ходімо, чудило.
Гей, що ти робиш, пердонюшко?
Показую мишці фіговий гурт, дупотерцю.
Стули пельку, поки довбешку не зніс, прищавко.
Я зараз тобі знесу!
Ходімо. Платівки в домі.
Вилупок украв мою платівку.
Стань на стрьомі. Якщо він зайде — крикни щось.
Стій.
Клас.
А ти хто така?
Ніккі?
-Що забула в моїй кімнаті? -Платівку, яку ти спер.
Це моя платівка.
Ні, Кайле, припини. Кайле, ти поламаєш платівку!
Потримай, поки я дертиму йому зад.
Пусти мене, Кайле!
Кайле, годі!
Що за чортівню ви тут влаштували?
Скільки разів казати? Це вам не бар для мордобою!
Якщо вже битися, то за правилами.
-Привіт. -Вітаю. Я…
Допоможи посунути диван.
Підйом.
Бігом.
Гаразд, підійдіть.
Волосся не дерти, не кусати, в обличчя не бити.
А тепер… бій!
Ну давай.
-Привіт, мамо. -Що?
Вона змахлювала.
Заради бога, Кайле. Вона ж молодша. Коли ти подорослішаєш?
А ти…
Іди обійми старого, поки не зніс тобі довбешку.
Ой, Кайле.
-А що було далі? -Вона записала пісню на касету.
Офігіти, ти дружиш з найкрутішою дівчиною в школі.
Друзі чи ні, але ми разом прогуляли уроки,
а ще смикнули підборіддями, коли прощалися…
-Глянь, це ж коза. -І потворна совка.
Привіт.
Привіт. Не підходь до Муді. Засмердишся козячими ригачками.
Уже засмерділася. Щоранку в них купаюся.
Заощаджують воду і шкіра м'якіша.
Прийдеш до мене після школи?
Так.
А де вона бере ригачки?
Гаразд, люба. Вечеря в холодильнику. Буду пізно.
Не забувай — нікому не довіряй.
Ага.
-Замкни двері. -Ага.
Люблю тебе.
Якщо батьки любили The Quick, вони були класні. Мало хто про них знає.
А наступна? «Пісня, яка нагадує про день на пагорбі».
Не знаю. Є ще якісь підказки?
Ні. Лише цей список.
Може, бабуся знає.
У неї не вийде спитати. Треба шукати самим.
-У мене волосся застигло. -Так і треба.
Слухай, хтось іще знав твоїх батьків?
Не думаю.
Тоді без бабусі її не знайти.
-Усе, хочете подивитися? -Так.
Гаразд. Готові?
-Так. -Розверніться.
Чувак!
-Розважимося? -Круто.
Яким шляхом піти?
Начхати Усе одно наздоженуть
Штовхатимуть, пихатимуть
А як закінчать…
ПОКЕНСЬКА ПАНІКА
Привіт, мала. Ти в підвалі?
ГРУПОВИЙ ПРОЄКТ! ПОВЕРНУСЯ ДО ВЕЧЕРІ! БЕВ ЦЬОМ-ЦЬОМ
Скільки разів повторювати, коза? Не лізь сюди.
Я тобі зараз…
-Ні. -Стій. Ходімо.
-Ходімо. -Годі.
Усі готуються до найгіршого.
Збій через «помилку 2000» очолює список.
У Джерсі-Сіті 400 банкірів відповідатимуть на дзвінки інвесторів.
Domino's Pizza пообіцяли 120 000 працівникам
подвійну ставку, якщо ті прийдуть допомогти.
Банками керують люди, які бояться, що банкомати не працюватимуть чи…
Привіт. Джо, це Ґейл.
Так. Я візьму твою третю зміну.
Як тобі цей?
Він як той, що на мені.
Ні, неправда. Цей светр…
Він жовтий.
І він…
Ясно, ні. Гаразд.
Ти останнім часом заклопотана.
Так. Шкільні проєкти не дають розслабитися.
Точно.
Тоді ти заслужила подарунок.
Обирай, що хочеш.
Справді?
Так.
Боже, який крутий магаз!
О ні.
Ні.
Ніккі теж з нашої школи.
З виду страшна, а насправді дуже мила.
Звучить не дуже.
Тунець.
Чесно.
Та всі думають, що вона зла, і нас не займають.
Батьки дозволяють їй носити будь-що.
У третьому класі вона цілий рік ходила в костюмі вампіра з Гелловіна.
Куплю велюр, перешиємо твій костюм телепузика.
Дуже смішно.
-Ти дозволяли мамі носити що завгодно. -Справді.
Бачиш, що з цього вийшло.
Накриєш на стіл?
Якщо чесно, я не знаю, що вийшло.
Розкажи мені про маму.
Може, вона була поганою ученицею чи донькою, але…
Тобто поганою донькою?
Але вона моя мама,
і я хочу знати, яка вона була.
Любила «Слурпі»? Боялася лоскоту? Край туалетного паперу спереду чи ззаду?
Вона любила «Слурпі».
-Добре. -Так.
Чудово. «Слурпі». Я теж!
-Це чудовий початок. -Добре.
Що ще розкажеш?
Наприклад, який у неї був голос?
Це було дуже давно, мила.
Давай не будемо про це, добре?
Зараз підгорить.
КІМ
СПЕРШУ ДОМАШКА
Бабусю!
Клас! Це все, що лишили твої батьки?
Так. Схоже, бабуся розчулилася.
Твої батьки були круті.
-Так. І глянь, яка я. -Часом ген передається аж через покоління.
Дивіться, вона писала пісні.
Або стирала їх.
ПІСНЯ #62 КОЛИ ВСЕ НЕ ТАК
Що пішло не так?
Гей, а чому тут кукурудзяне пюре?
-Обожнюю кукурудзяне пюре. -А я не куштувала.
Знайшла!
Що?
«Пісня, яка нагадує про день на пагорбі».
«Сімнадцяте квітня».
«Перший день із Заком».
«Пройшли 1000 сходинок, гойдалися і торкнулися небес».
«Слухали "More Than This"».
«Соромно визнавати, але, здається, я закохалася».
«More Than This». Що за пісня?
-Не знаю. Треба буде послухати. -Так.
Можна піти ще далі. Хочеш дізнатися більше про батьків?
Значить живи як вони.
Їж кукурудзяне пюре.
Ага, їж кукурудзяне пюре.
Звісно ні, зануди.
Ми пройдемо 1000 сходинок.
Ми послухаємо пісню. Доторкнемося до неба. Щоб це не значило.
Які 1000 сходинок?
На кладовищі «Ґрінвуд». Там привиди.
-І це на іншому кінці міста. -Так.
Бабуся знає всі короткі шляхи в місті. Думаю, я знайду найкоротший.
-Чувак, це не схоже на найкоротший шлях. -Ага.
КЛАДОВИЩЕ ҐР НВУД
А багато тут привидів?
Слухай, це нічого, якщо тобі страшно і ти хочеш піти.
Я чула, духів можна відганяти правдою.
Якщо розповідати про себе лише істину,
вони не скривдять.
-Азійські вірування? -Енн Райс.
Мене звати Беверлі Муді.
І я точно знаю, що в мене смердять ноги.
Я не таку правду мала на увазі. Я…
І мені цікаво, ноги в моїх батьків теж смерділи чи пахли приємно?
Чи були в них круті друзі?
І чи захотіли б вони дружити зі мною?
Якби ми познайомилися зараз.
Якщо тут є їхні знайомі духи, скажіть, я б їм сподобалась?
Мене лякає фільм «Інопланетянин».
У мене апное уві сні.
А що це?
Мене чомусь починає нудити від його зморщеного тільця.
Якось я фактично померла на 45 секунд, поки мене не розбудили ляпасом.
Я запала на Пата Саджака.
-Що? -Серйозно?
Не засуджуйте мене. Ідіть уже.
Я ненавиджу родзинки.
-Потаємні істини. -У мене задирка.
Іще потаємніші.
У мене немає місячних, хоча всі думають, що є.
-Серйозно? -Невже?
Мама щомісяця лишає під моїми дверима коробку тампонів,
і я вдаю, що користуюсь ними, але…
Якщо чесно, я всього цього побоююся.
Я якось вкрала в бабусі тампон і кинула його у воду, щоб побачити, що трапиться.
Він так розбух.
Нізащо ними не користуватимусь.
Нізащо. Я просто буду перечікувати свої у ванній.
Чувак, я була впевнена, що в тебе вже є місячні.
Ні, я просто зануда.
Ні, це я зануда. Муді-зануді.
Смішно.
Ви мені подобаєтеся.
Дуже.
Так, і мені. Дуже.
Так. Істина.
Дивіться.
Так круто!
Гойдалка!
-Клас, ви тільки гляньте на це. -Клас!
Ого.
Готові доторкнутися до небес?
Важливіше…
-Він розумний. -Хочеш, щоб він відкрив тобі букву?
Припини!
Еллен і Пат Саджак…
Усе! Годі, припиніть.
Хіба є ще щось важливіше?
Ні, немає…
Маллет!
Що?
Так, нашим талісманом має бути маллет.
Ми не сови, не рисі.
Ми «Бійцівські Маллети».
Це ж просто кайф!
-Як ти до цього додумалася? -Мене осінило.
Як приємно було б перемогти тупого Стівена і його дурнувату рись.
-Точно. -Так.
Якби хтось привів мене сюди на перше побачення…
Я б за нього вийшла.
Чувак, у тебе були круті предки.
Так.
Не знаю, чи сподобалась би їм я,
але вони мені точно подобаються.
Ти ж знаєш, нема нічого важливіше…
Боже мій!
Хіба є ще щось важливіше?
Ні, немає…
ГОЙДАЛКА НА ПАГОРБІ
Важливіше
Немає…
ДРУЗІ НА ПАГОРБІ
З ДНЕМ МАТЕРІ
З ТОБОЮ КОЖЕН ДЕНЬ НАЙКРАЩИЙ ЛЮБЛЮ, КІМ
КІМ МУДІ
-Гей, що відбувається? -Шкільний проєкт, другий етап.
А скільки цих етапів узагалі?
Дівчата?
Яким шляхом піти?
Начхати, усе одно…
Ну, що скажете?
Кайф.
-Сотні значків не забагато? -Жартуєш?
Мало. Роби дві сотні.
Слухаюся, мем.
Улюбленець вчителя
От дивина Ти улюбленець вчителя
От і я стою перед класом
Так, я знаю, знаю, знаю
Я знаю вірш, я знаю знак
Так!
Я знаю що, я знаю як
Я знаю її відповідь
Коли цей дзвоник продзвенить
От дивна Ти улюбленець вчителя
От дивна
Так, я знаю, знаю, знаю
Так!
-Шикарні значки, чуваки. -Дякую.
Мене ніколи не помічали.
Так. У шостому класі я думала, що невидима.
«Бійцівські Маллети» в серці!
Потрібно більше значків.
Лишилося три пісні,
але біля «Неправильної пісні» немає гурту.
ПОШУК CRASH RIGHT THROUGH IT
Одну знайшла. «Crash Right Through It» гурту The Murderous Ambersons.
Слухай, а я його вже бачила.
Справді?
Зачіску він не міняв.
Так.
Що там написано про гурт?
Зараз.
ГУРТ ВЕСА КЕЛЛІ
Гаразд.
Той гурт розпався. Тепер це «Гурт Веса Келлі».
І…
За тиждень у них виступ в якомусь «Пороці».
Треба піти.
Він знав мою маму.
Я можу його розпитати.
Не думаю, що батьки повезуть нас на виступ панк-гурту в барі «Порок».
Зате я знаю, хто повезе.
Клас, моя улюблена клієнтка.
І ще одна приблуда. У вас своя вулична банда?
Чув про «Гурт Веса Келлі»?
Так, можливо. А що?
Нам треба на концерт у суботу.
Будь ласка?
Ага.
-Тобто підвезеш? -Авжеж.
Ні, не думаю.
Новенька класна. Допетрала.
Стоп, що ви робите? Ви ж мали розвернутися і піти.
Ми дивимось.
Дивляться через вітрину.
Якщо вже зайшла — купуй.
Може, куплю.
Господи! Це ж диск Брітні Спірс! Господи!
Божечки!
Ні.
Неймовірно!
У нас немає Брітні Спірс, заходьте ще.
Та це ж Germs.
Помилочка.
-Що за наїзд у моєму магазині? -Про що ти?
Вимітайтеся! Усі! Або я дзвоню копам.
Бо ми шукаємо диск Брітні Спірс?
Ого. Цікаво, кому з нас вони повірять.
Ти знайшла його, Еллен?
-Ні, не смійте. -Боже! Це ж альбом NSYNC!
-Господи! NSYNC! -Дай гляну!
-Ні. Ні. -Глянь, який він!
Анти, чувак.
Краще піду в «4000 дірок».
Ага. Переказуй Бобу привіт.
-Вас не вчили остерігатись незнайомців? -Ти не незнайомець. Ти мій друг.
А в мене буде перцевий балончик і ножичок, тому поводься пристойно.
Це важливо, Анти.
Будь ласка?
Господи.
-Усе, ходімо. -Не розбудіть брата. Бо ще напроситься.
-Добрe. -Обережно!
-Сюди. -Бігом.
-Анти! -Так, усі козявки на заднє сидіння.
Ні.
Ти в курсі, що в тебе тут 50 бляшанок коли?
А ти в курсі, що в цьому авто їдуть мовчки?
Ти в курсі, що тут смердить грибами?
А ви в курсі, що ми побачимо Веса Келлі?
Вес Келлі!
Гей. Заждіть. Ви це чули?
Тиша. Оце мені подобається.
Не смикайтесь.
Анти! Я тебе років зо п'ять не бачив.
Ага, радше 15.
-Що? -П'ятнадцять.
Ого. І де ж ти пропав?
Я вийшов з гри. Не п'ю. Працюю на справжній роботі.
Ой, чувак, співчуваю.
-Ага. -Кошмар.
А ці з тобою?
Так, зі мною. Мої янголятка.
-Їм є по 18? Якісь вони малі. -Їм? Авжеж.
Усім по вісімнадцять.
Вони трійнята.
Гаразд. Круто. Заходьте.
Розважайтеся. Кайфуйте!
Радий бачити.
То що, чуваки, ви сестри?
-Так, генію. Ми, чувак, сестри. -Круто.
Відривайтеся.
Розважайтеся.
Гей! Я вас пускав?
Так, правила. Тримайтесь разом.
Не говоріть ні з ким. Нікуди без мене не йдіть.
Ми подивимося виступ, поговоримо з ними і підемо.
Куди вона?
Усе ясно?
-А всі виступи такі? -За 15 років нічогісінько не змінилося.
Можна в перший ряд, татку?
Якщо не називатимеш мене так.
Піду візьму собі колу.
Гей! Давай, ходімо!
Тобі не друг Та ми не вороги
Я не впишуся в жодні вигадані рамки
Ти бачив форму моїх жахіть
Це той мужик?
Але ця брила не встоїть
Гаразд. Потанцюймо.
Давайте. Так, танцюйте. Танцюйте. Так.
Я ще вдаю, що ти не злиш мене
Хоч виправдовувати сподівання — не моє
Хочеш задарма, та я рахую
Вчепився в двері і чатую…
Куди поділася Ніккі?
Не знаю.
Іди геть…
Глянь угору! Он вона.
Привіт!
Привіт, Ніккі!
Ніккі!
Переконав, що треба більше Адже ти вільний, але трішки…
Усе, ніяких стрибків у натовп і танців.
-Та сам стрибни. -Ні! Я не буду…
Вільний, але трішки
Це було круто.
А на біс заспіваю вам дещо зі старенького.
Пісня називається «Crash Right Through It».
У натовпі ти як алмаз
Проміння притягаєш враз
Виблискуєш вечірнім світлом
Ти тут затьмарюєш зірки
А гуркіт вулиць навпаки
Зливається з твого серця ритмом
І я вдячний небу, що ти така єдина
Бо ти в життя прийшла І весь мій світ змінила
Часом блукаю я в пітьмі
А твої ніжні промені
Осяють шлях ранковим сяйвом
І світ став світліше, бо ти в ньому, мила
Розходьтеся.
Ходімо.
-Іди. -Обережно з гітарою.
Що?
Або я старію, або дівчата молодшають.
Фу, чувак. Моїй подрузі треба, щоб ти глянув на одне фото.
Так. Ви колись були в гурті The Murderous Ambersons.
У мене є ваша пісня. Вона класна.
Круто. У тебе є моє фото.
Та дівчина біля вас,
ви її знали?
Ні.
А можете ще раз глянути?
Точно.
Я знаю цю дівчину.
Вона писала офігенні пісні.
Та я чув, вона запала на невдаху і залетіла,
тож її мрії просто…
Така помилка!
-Що з нею таке? -Не питай.
Невже все так погано? Рок-зірки ще ті козли, але…
-Він сказав, що її мама бездарна невдаха. -Може, поїдемо вже?
Добре.
Так. Авжеж. Зараз повернуся. Зачекайте хвилинку.
-Слухай, той мужик — козел. -Сумний пердун.
Він навіть не згадав твою маму.
Вибач за те, що я сказав. Я не знав, що це твоя мама.
Але зрозумій, я чимало дівчат зустрічаю…
Гаразд.
Твою маму важко було не запам'ятати.
Чудовий голос, прекрасний слух.
Якби вона не покинула музику, стала б серйозною конкуренткою.
Але вона пішла зі сцени, і я більше про неї не чув.
І, може, це було на краще.
Боже!
Та хто ти для них узагалі?
Ніхто.
І більше ні слова про це.
-Ремені. -Тут немає ременя.
Так, твоя правда. Тримайся за Еллен.
Гей, Муді.
Слухай,
що б сьогодні не трапилося,
просто знай, що такі люди, як він,
покидьки, невдахи,
усе життя намагатимуться розказати тобі, хто ти, і що маєш робити.
Не дозволяй їм.
Дякую, Анти.
Слухай.
Знаю, ти ненавидів кожну секунду цього вечора, але
я рада познайомитися ближче.
ПОМИЛКА… НОВИЙ ПОЧАТОК
Сьогодні останній день, щоб вибрати талісман школи.
-Проголосуй. -Сова чи рись. Один учень — один голос.
Я оцінив ваші контрольні.
Бев.
-Бев, не можна відступати. -Це була дурна ідея.
Еллен знала, що ти це…
Не було ніякого послання! Це дурна касета двох дурних дітлахів!
Це ваших рук справа?
Гомер з маллетом?
Це наруга над одним з найвизначніших поетів.
Ми не хотіли знущатися. Маллети кайфові.
А ще це кричущий акт вандалізму.
-Чувак, це були не ми. -Так.
Хай там як…
«Маллети» рулять!
Ми не зарахуємо голоси за ваш талісман.
Це неконституційно!
Не втягуйте школу в політику.
Усе, повертайтесь на урок і вчіться.
Беверлі. Можна тебе на кілька слів?
Ми знаємо про твої життєві обставини,
тому цього разу буде лише попередження.
Але, міс Муді?
Подумайте про майбутнє.
Бабусю?
Ти щаслива?
Що за запитання?
Не зважай.
Не хочу про це говорити.
Це якийсь наркотик?
Слухайте, я бачила таке в новинах.
Такі магазини — прикриття, щоб продавати наркотики.
Ви, напевно, Муді.
Так. І я хочу знати, що за «П. Конденсатор» ви продаєте дітям.
Ваша онучка Муді прийшла сюди, бо шукала пісню.
Мені треба було робити касу,
тому я вирішив додати щось,
що було і саркастичним коментарем до ситуації, і відсилкою до
найкращого фільму всіх часів «Назад у майбутнє».
Я мав написати щось у чеку, тому додав туди «П. Конденсатор».
«Потоковий конденсатор».
Я не хочу, щоб Беверлі сюди ходила.
І не хочу, щоб ви продавали їй «П. Конденсатори» чи будь-що інше, ясно?
Так, леді. Я б і сам не відмовився.
Чудово.
Бо відколи вона прийшла, від неї самі проблеми.
Що?
Знаєте що? До цього з нею все було нормально.
У нас був розпорядок, їй подобалися светри.
Здається, подобалися.
Вона всміхалася.
Вона постійно всміхалася, розумієте?
Це все тому, що вона слухає музику.
Діти, які слухають рок-н-ролл, шанують Сатану і ненавидять светри.
Не смішно.
Леді!
Бабцю Муді.
Слухайте, мені подобається Беверлі.
Сам не знаю чому.
І не мені давати вам поради,
але вона, вочевидь, щось шукає, і…
Не варто на неї тиснути.
Це все?
Це ваша порада?
Ви вийшли, щоб порадити на неї не тиснути?
Так, напевно.
То що, хай вона собі казиться, так?
Так. Хай завагітніє в 15, потрапить в аварію і помре.
Бо так воно все й буває.
Так буває, коли на них не тиснути.
Люди помирають, містере з магазину платівок.
Дякую за пораду.
«Рисі»!
Чувак, чого ти морозишся?
-Чого причепилися? -Ми ж друзі.
Справді?
Бо відколи ми подружилися, мої оцінки з'їхали,
я приховую все від бабусі,
уперше потрапила в кабінет директора,
дізналася, що спаскудила батькам життя.
Усі діти це роблять. От чому друзі…
-Ми не друзі! -Боже…
А якщо і друзі, то лише тому, що ми всі невдахи.
І я не збираюся перекреслити все, що зробила бабуся,
і повторити мамині помилки, через які…
Твоя мама не зробила помилку.
Що? Її мама точно скоїла помилку. Лише глянь на неї.
«Маллети» рулять!
Беверлі.
Містере й місіс Ґонсалес, знайдете час поговорити про те, як Стівен усіх цькує?
Стоп. Що?
Дякую.
Ні. Нікуди ти не підеш, доки не пояс…
Відсторонена? Ні. Ти покарана.
Добре.
І це не просто покарання. Ти більше не бачитимешся з друзями.
Добре.
Ніколи.
Добре.
Ти ж мала бути хороша.
Схоже, я лише чергова помилка в цілій низці помилок.
Що ти таке кажеш?
Я спаскудила мамі життя. Як вона спаскудила твоє.
Ні, Беверлі…
Хіба не так?
Здається, усі в цій сім'ї або нещасні, або мертві!
Іди до себе.
Прекрасно. Ми просто знов уникнемо розмови про маму.
Я дала тобі цілу коробку її речей. Чого ти ще хочеш?
Я хочу знати, чи подобалося б нам одне і те ж.
Яка різниця, подобалося б чи ні?
Бо я хочу знати, чи сподобалась би їй я.
Звісно сподобалась би.
Я не обов'язково мала їй подобатись.
Мені подобаєшся.
Невже?
Коли востаннє я тебе смішила?
Ой, мила, я надто заклопотана, щоб сміятися.
Знаю.
І я знаю, що ти робиш для мене все, але
часом я почуваюся, наче…
Наче…
ти гадки не маєш, хто я.
Боже.
Так.
І давно ви…
Розлючений? Самотній?
Тут?
Тут.
Шістнадцять років.
Листоноша року?
Одинадцять років поспіль.
Крім дев'яносто шостого.
Тоді ним став Ерл Боґґс. Але в нього був рак. Якось так.
Я мушу знати.
Ви справді думали, що я торгую наркотиками?
Ні.
Можливо. Я не знаю.
Не думаю, що вам варто через це перейматися.
Беверлі хороша.
Справжня скалка в дупі,
але дуже хороша.
У вас усе добре виходить.
Вона чудова, але це не моя заслуга.
Вона зараз у тому віці, коли…
я не знаю, що робити, щоб вона лишилась хорошою.
-Мені вже час. -Я…
Я теж втрачав близьких
і змарнував роки, ігноруючи проблему.
І згадуючи це…
я найбільше шкодую, що віддалився від тих, хто мене оточував.
Я припинив помічати їх і не дозволяв помічати себе.
Дякую за колу.
-Будьмо. -Будьмо.
Ага.
-Я приберу. -Добре.
Лишайте.
Гаразд.
Привіт!
Привіт.
Я вже давненько не бачила тебе на вулиці.
Так. Відсторонили від занять.
А мені не можна з тобою спілкуватись, бо ти погано на мене впливаєш.
Але я вмовила Джастіна скупатися в маслі,
і батьки забули про мене і мій молодий чутливий розум.
Мама досі вичищає маргарин у нього з вух.
Ага.
Я знайшла наступну пісню.
Лиши собі. Я цим більше не займаюся.
Ніккі знала, що ти це скажеш, але тобі варто послухати.
Дякую, але…
Бев.
Не здавайся.
Що як вони хочуть тобі щось сказати?
А раптом це щось чарівне?
Та ні, Еллен. Вони просто
померли.
Беверлі! Гей, Беверлі!
Тобі тут послання.
-Називається «Better Things». -Від The Kinks.
Хай небо розвидніється
А завтра принесе щось надчудове
Хай рима завжди знайдеться А всі куплети зазвучать казково
Після всього суму й жалі
Щось прекрасне все ж тебе знайде
Я знаю, щастя чекає тебе попереду
Гей!
Майбутнє принесе сюрприз
І завтра буде краще ніж колись
Не спіймаєш, Еллен!
-Бувай, Бев! -Так.
Бувай.
Зараз отримаєш, Джастіне!
Сама отримаєш, Еллен!
ВИКИНУТИ
НЕПРАВИЛЬНА ПІСНЯ
КІМ МУДІ
Беверлі?
-Бабусю. -Слухай, я…
Вибач мені.
Ні. Мені не варто було…
Ні. Я…
Я нічого не тямлю в тому, як бути мамою.
Але твоя мама…
Твоя мама бачила, чула і відчувала все.
І вона до всіх ставилася приязно.
Я так боялася, коли була вагітна,
а потім з'явилася твоя мама і наповнила моє життя…
барвами…
і музикою.
Сміхом. Його було так багато.
Її сміх міг змінитися на ридання за наносекунду.
І я була в захваті.
Я…
Я більше не боялася бути її мамою і просто…
Насолоджувалась кожною секундою.
Та коли вона померла, я…
Я більше не бачила, не…
чула, не відчувала все, як раніше.
І мені дуже шкода.
Бо я забула про найважливіше:
насолоджуватись часом з тобою.
У мене дещо є.
Думаю, ти шукала це.
Отже…
у день, коли мама дізналась, що вагітна…
Усі вважали, що вони ще діти, але твоїм батькам було начхати.
Вони так пишалися, нервувалися і раділи.
Твій тато запустив феєрверки,
вони сиділи на задньому подвір'ї
і обіймалися як прекрасні йолопи.
І того вечора
вони почали писати цю пісню.
Привіт, Беверлі, це мама.
І тато.
Ми ще не познайомились, але вже знаємо,
що ти будеш удвічі крутіша за нас.
І сподіваюся, така ж дивачка.
Ця пісня для тебе.
Вона називається «Неправильна пісня».
Не знаю, чи в нас будуть знання
Відповісти на всі твої питання
Та ми будемо тут Попри море скрут
І переживемо всі нещастя
Боже мій.
На щастя
Так. Це вона.
З тобою життя краще
Усе.
Покохали ще не знавши
Що бракувало нам лише тебе
Це ти. Малий хом'ячок.
Невже тепер ми будемо разом завжди?
Назавжди
Тобі байдуже, які ми
Зовні, зсередини
Ти варта всього, чесне слово
Ми завжди будем поруч Йтимо всі пліч-о-пліч
Тож не зважай і ламай дрова
Що б не було
До чого б не йшло
Усе не марно
Ти така, як є І робиш усе правильно
Три, два, один.
«Чувак, ми сестри»!
-Обережно, малюк. Перепрошую. -З новим роком!
Усе. Ой, божечки. Усе. Це забагато.
-Вибачте. -Нічого.
Ходімо.
Привіт.
Едвард.
Моє справжнє ім'я Едвард.
Та я знаю. Я ж працюю на пошті.
Точно. Авжеж. Так.
Едвард — це
гарне ім'я.
Гадаєте?
Так.
Дякую, що прийшли відсвяткувати кінець світу
і послухати наш гурт «Чувак, ми сестри»!
ЧУВАК, МИ СЕСТРИ
Так!
Еллен!
Привіт, Джастіне.
Це наш перший виступ.
-Фу! -Замовкни, Кайле.
Першу пісню ми присвячуємо міс Муді.
Мені?
Раз, два, три!
Щоночі в нас розвага…
Це ж «Dancing in the Moonlight».
Обожнюю цю пісню.
Це насолода, ще й яка
Це танці в світлі місяця
Може, потанцюємо?
-Ні. -Ходімо. Мене аж розпирає.
-Можна подивитися. -Ходімо.
-І ми йдемо танцювати. -Добре. Потанцюємо.
Ні.
-Добре. -Так.
Місце є, можна танцювати.
Ця вечірка свіжа і легка
Ніхто не заважатиме. Краще тут.
Усі танцюють в світлі місяця
В місячному сяйві Усі такі розслаблені й ласкаві
Це на вигляд просто надзвичайно
Бо це танці в місячному сяйві
Скажи поганому прощавай
Розслабся та отримуй кайф Це насолода, ще й яка
Це танці в світлі місяця
-Анти, прикрий мене. -Ага.
-Бабусю! Це для тебе. -Для мене?
Ти така молодець!
Гей, уже майже північ.
Починайте відлік.
Десять!
-Дев'ять! -Вісім!
-Бабусю? -Так?
Думаєш, опівночі настане кінець світу?
Ні. Думаю, це лише початок.
Три…
Я теж.
…два, один!
З Новим роком!
Так!
Дивись!
-З Новим роком. -З Новим роком.
-Люблю тебе. -І я тебе.
В місячному сяйві Усі такі розслаблені й ласкаві
Не знаю, чи в нас будуть знання
Відповісти на всі твої питання
Та ми будемо тут Попри море скрут
І переживемо всі нещастя
На щастя
З тобою життя краще
Покохали ще не знавши
Що бракувало нам лише тебе
Невже тепер ми будемо разом завжди?
Назавжди
Тобі байдуже, які ми
Зовні, зсередини
Ти варта всього, чесне слово
Ми завжди будем поруч Йтимо всі пліч-о-пліч
Тож не зважай і ламай дрова
Що б не було
До чого б не йшло
Усе не марно
Ти така, як є І робиш усе правильно
За завтра не хвилюйся
Рішення завжди знайдуться
Ти повір нам і хоробрість знайди
А удача й успіх додадуться
Знайдуться
Тобі байдуже, які ми
Зовні, зсередини
Ти варта всього, чесне слово
Ми завжди будем поруч Йтимо всі пліч-о-пліч
Тож не зважай і ламай дрова
Що б не було
До чого б не йшло
Буде багато чого
Ти така, як є І зробиш усе правильно
Правильно, правильно
Усе правильно, правильно
Усе правильно
А нам байдуже, яка ти
Зовні, зсередини
Ти варта всього, чесне слово
Що б не було
До чого б не йшло
Буде багато чого
Ти така, як є І зробиш усе правильно
Переклад субтитрів: Ірина Кожанова