- Toate privirile sunt sus. - Camerele satelitare sunt în regulă.
Ținta e în vizor.
Mai sunt 5 minute.
Misiunea poate începe. Repet, aveți undă verde.
Interceptați-i și rețineți-i pe frații Heinrich.
Securizați dispozitivul. Țineți minte, e o misiune secretă.
Am ceva activitate.
- Bună. Numele meu e Xenia. - Încântat de cunoștință. Eu sunt Tuck.
FDR.
Ce vă aduce la Hong Kong?
- Afacerile sau plăcerea? - Plăcerea.
- Afacerile. - Câte un pic din amândouă.
Ce fel de afaceri?
Sunt căpitan de vas de croazieră pe o navă foarte mare.
Micul meu prieten e un agent de turism foarte șmecher.
Permiteți să urc la bord, căpitane?
Scuzați-ne, doamnelor, avem treburi de făcut.
- Ba nu avem. - Ba da, avem.
Da, avem.
Ce costum frumos!
Cel mai elegant, marca Savile Row.
Văd că ți-ai adus frățiorul să te apere.
Ce-ai spus?
Să mergem, Jonas.
S-au tras focuri de armă. Sunt oameni la pământ.
În regulă. Intervenim.
Încărcător! Îmi trebuie un încărcător!
Împușcă-l.
Tuck!
Jonas!
- Heinrich n-o să fie mulțumit. - Mai mult mă îngrijorează șeful.
Categoric. Crezi că fetele sunt tot acolo?
Gata. Așadar, cortexul prezintă daune minime.
E puțin calcifiat pe margine.
În schimb culoarea e profund deteriorată și are urme de rugină la 300 de grade.
Înseamnă că recomandăm cortexul.
Vezi, Em? Cel mai bun produs câștigă de fiecare dată.
- Lauren. - Da.
Mă-ntrebam dacă aș putea pleca mai devreme pentru sărbătoarea din weekend.
Jerry mă duce la o fermă de alpaca.
Da, bineînțeles. E și sărbătoare, și weekend.
Da, așa să faci.
- Bine. - Distracție plăcută!
- Distracție plăcută și ție! - Mă voi distra.
Tuck. FDR.
Șase oameni la morgă.
Un cadavru în mijlocul străzii.
Da, dar sincer să fiu, ne-am descurcat cu...
- Taci din gură. - Cu... Gata, am tăcut.
Parametrii misiunii cazului Heinrich
v-au fost indicați ca secreți.
Mulțumită vouă, geniilor,
Heinrich va încerca să răzbune moartea fratelui său.
Sunteți pedepsiți.
- Ce? - Pedepsiți?
Și poate...
Voi reuși...
Voi dansa... dansa...
Lauren. Lauren. Bună.
Bună, Steve.
- Bună. - E Steve.
Da. Doamne, îmi cer scuze. Lauren, ea e Kelly.
- Bună. - Bună.
- Mă bucur să te cunosc. - Și eu mă bucur. Da.
- Ce pietroi! - Da.
E logodnica mea. Da.
- Te-ai logodit? - Da.
Te vei căsători.
Lucrurile au decurs exact așa cum trebuie, nu?
Da. Da.
Da.
Arată bine.
Bine... Știți ceva?
Eu trebuie să plec. Mă întâlnesc cu tipul meu, Ken.
E chirurg.
Grozav, deci...
Felicitări pentru inel și...
- Mulțumesc. - Și viața voastră...
- Și biciclete și restul... - Da.
Bine. Pace!
- La revedere. - Bine. Pa.
Am spus "pace". Deschide-te pământ și înghite-mă.
Sushi pentru o persoană.
Bună, Ken.
- Ca de obicei? - Da.
- Ai avut o zi lungă? - Nu știi nici jumătate din ea.
E mult prea amuzant.
Demențial.
Scuză-mă, probabil e locul iubitului tău. Ken, nu?
- Da. - Ba nu...
Sushi pentru o persoană. Da. De fiecare dată.
A fost cel mai umilitor moment din viața mea.
Trebuie să inventezi pretexte mai plauzibile.
Trebuia să spui: "și eu am logodnic,
dar își micșorează mădularul în după-amiaza asta,
pentru că are un penis enorm
și de câte ori îl folosește, zici că-i moroi".
Îmi stă mintea-n loc când îl văd.
Nu pot să cred c-am renunțat la tot pentru el.
M-am simțit atât de aiurea. Mi-am părăsit prietenii, familia...
Nu spune asta.
Mă bucur că te-ai mutat aici.
Avem o viață fericită împreună.
Credeam că e perechea mea.
Și eu credeam că e perechea ta.
Dar știi cu cine s-a cuplat?
Cu genul care are chef de tăvăleală după ce mănâncă pește cu coadă galbenă.
Îmi place sushi. Părea amabilă. Era foarte drăguță.
Puțin îmi pasă de ea. Mă interesezi tu și viața ta amoroasă.
Ies în oraș, mă întâlnesc cu bărbați.
Hai scutește-mă. Ai întâlniri, dar nu le iei în serios.
Nu-mi place marca asta, lasă urme. Cealaltă e mai eficientă.
Aș vrea să te comporți așa și cu bărbații.
Poți să-ți alegi detergentul, dar nu-ți poți alege bărbatul ideal.
E meseria mea. E simplu. Sunt diagrame, cifre...
Ar trebui să încerci întâlnirile de pe net. Au o mulțime de diagrame.
- Nu începe iar. - Ce ai împotriva întâlnirilor pe net?
Ce am împotrivă? Urmărești Dateline?
Ai idee câți ciudați sunt pe net?
Aș putea ajunge costum de piele sau în portbagajul cuiva.
E puțin cam dramatic. I se întâmplă doar uneia din 20 de fete.
N-o să ajungi într-un portbagaj. Dacă ai noroc,
altcineva va ajunge în portbagajul tău. Ăsta-i "portbagajul" tău.
Încetează.
Trebuie să ieși iar în lume.
Da, sigur, s-ar putea să greșești și să ai o relație nepotrivită,
dar l-ai putea întâlni pe cel potrivit. Nu merită efortul?
Care-i cel mai rău lucru care s-ar putea întâmpla?
Costumul de piele. Costumul sună foarte grav.
Mulțumesc că m-ai invitat la mămăița ta.
Glumești? Ești cel mai bun prieten al meu. Suntem rude.
Dumnezeule.
E fără gluten. Ia gustă.
De ce naiba stați singurei aici?
În felul acesta n-o să-mi faceți nepoței azi.
E o reuniune de familie, mămăiță.
Nu cred că-ți dorești să facem nepoței.
Sincer să fiu, ți-am făcut deja un nepoțel.
Da, dar nu se pune, pentru că ai stricat totul.
Haide, Lil.
Să le arătăm copiilor cum se face, da?
- Vedeți? - Ciao.
Sunt cam dezgustători când se sărută.
Doamne, ce-mi place copilul acela!
Ce se întâmplă?
Dle Dus-Pe-Gânduri, vrei să discutăm despre asta?
Sunt chiar drăguți, nu?
- Foarte drăguți. - Ce anume?
Îmi place felul în care se privesc în ochi.
Sunt sigur că din cauza cataractei.
Bine. Mi-ai adresat o întrebare serioasă, nu?
- Da. Da. - Bun. Vrei un răspuns serios?
- Da. Las tortul jos? - Te rog.
- Bine. - Mulțumesc.
Am lăsat tortul jos. Spune-mi.
- Serios, discuții ca-ntre bărbați, da? - Bine.
De la bărbat la bărbat.
Am încredere în tine. Știu c-ai face orice pentru mine.
- Da. - Ai încasa un glonț în locul meu.
Și eu aș face-o pentru tine. Știi asta, nu?
- Poți să-ți imaginezi toate astea? - Da.
Îți imaginezi cum ar fi să împarți totul cu o femeie?
Nu.
Bine.
Nu.
Mulțumesc.
Gata. Joe, Steven, voi urmați.
- În regulă, Joe. Baftă, fiule. - Să mergem la luptă!
Așa. Acum îl fentezi. Fentează-l.
- Dă-i! - Frumos. Lovește-l!
E la pământ. Jos și pocnit.
Pe el! Ține-l la sol și lovește-l. Ține-l la sol și lovește-l.
Continuă! Pocnește-l!
Acolo, așa! Lovește-l! Se întoarce cu spatele.
- Sugrumă-l! - L-am strâns.
Da. Se dă bătut. A pierdut!
Vezi ce spuneam? Așa se face, băiatule.
M-ai văzut, tăticule? L-am pocnit!
- Bravo... Te simți bine? - Am văzut, fiule.
- Așa îl elimini! - Ce faci aici în mijlocul zilei?
Aveam un pic de timp liber și-am venit să-l petrec cu amicul meu.
M-a bătut.
Ba nu te-a bătut. E doar un punct de vedere.
Ce știi tu despre lupte?
Ești agent de turism.
Știu destul cât să-mi dau seama că cel care ezită...
Doare?
E slăbăciunea care părăsește trupul.
Tată...
Joe. Joe, Joe.
- Haideți, băieți. - Mamă, ai văzut cum am câștigat azi?
Pe saltea? Fantastic!
- Salut, băieți! - Bună.
- Salut, amice. - Bună.
- Bună, Tuck. - Bună. Ce mai faci?
Nu știam că ești în oraș.
Am câteva zile libere și am venit să-l văd pe Joe.
Ești singurul agent de turism pe care-l cunosc
și care chiar călătorește în interes de serviciu.
Da.
Mă gândeam că poate...
Poate tu, eu și Joe, am putea ieși în oraș împreună
ca o familie, să mâncăm ceva.
Să stăm la masă. Cred c-ar fi foarte, foarte frumos.
Am o întâlnire diseară, Tuck.
Poate altă dată.
Sigur. Grozav. Bun. E bine așa.
Pa, Joe.
Ce bun...
Vă vine să credeți?
E pur și simplu extraordinar.
Ce sfârșit incredibil pentru finalul primei reprize!
Cauți pe cineva cu care să începi o viață nouă?
Ai prefera să-ți petreci timpul cu sufletul pereche în loc de serviciu?
Printre cele 6 milioane de oameni singuri eligibili...
e-soarta.net te va ajuta să găsești pe cineva special.
Găsește-ți sufletul pereche cu un singur click. Loghează-te azi.
- Fă testul nostru de 15 minute... - Taci. Lasă-mă să aud.
...și urează-i bun venit noii tale vieți amoroase.
Gata cu nopțile de solitudine.
Gata cu diminețile pustii.
Dăruiește-ți cadoul iubirii.
Îl meriți... e-soarta.net. Ce ai de pierdut?
E foarte trist.
- Bună dimineața, Ella. - Bună dimineața.
- Uite-o că vine. Uite-o că vine. - Salutare.
- Arăți bine, șefa. - Ce?
- Bună, Paul. - Ce? Nimic.
- Bună dimineața, Hudson. - Sunt de acord, fată.
Și eu sunt de acord.
Emily. Cuc e sunt de acord?
Dumnezeule... E un...
Verifică-ți monitorul.
Fir-ar.
- Bună. - Bi-curioasă? Suplă-strâmtă?
Mă dau cu rolele? Suntem cumva în 1994?
Erai adorabilă în pantaloni scurți. Bărbații vor răspunde mulajului inghinal.
Te omor, Trish.
Ce-ar fi să-mi mulțumești?
Colegii de birou cred că fac curat în casă într-un costumaș deocheat.
Asta-i bine. Înseamnă că ești dispusă să joci roluri.
Încercăm să întindem un năvod mare. Nu știm ce fel de bărbați îți plac.
M-ai pus pe un raft, în căutarea unei relații serioase.
- Nu știu ce înseamnă asta. - Ești flexibilă.
Bărbații vor să afle că ești flexibilă și o bună gimnastă.
Nu, nu, acela e laptele special pentru mămica. Bine?
Șterge-mă de acolo. Cum fac să anulez?
Nu ștergi nimic. Mă ocup eu de asta.
Stai o clipă. Cine-i ăla?
Dumnezeule. E drăguț.
Fă-mă să înțeleg. Ți-ai lăsat datele personale
- pe un site public? - Da.
- Ești nebun? - Nu.
- Unde o inviți? - Nu-mi face asta.
- O invit la Blarney Stone. - Îmi place tonomatul.
- Mare gogoman mai ești. - Ce?
Mergi la întâlnirea asta, dar vin și eu cu tine.
- Ba nu vii. - Ba da, vin.
Mi-e teamă pentru tine. N-ai mai făcut asta de mult timp.
Fata ar putea fi cam trăsnită.
Și-n afară de asta, majoritatea acelor fete urinează din picioare, Tuck.
Iar cealaltă jumătate e pe lista noastră de supraveghere.
- E o întâlnire. - Ai noroc. Sunt liber diseară.
Aduc binoclul, crema de mâini...
păstrez o distanță de 90 metri. Vor fi și drăgălășenii.
Nu, nu vii cu binoclul. N-o să-mi vizionezi întâlnirea.
- De ce? - Am nevoie de puțină intimitate.
Stau după colț și aștept un beep. Voi fi la magazinul de casete video.
Un beep înseamnă că vrei să te salvez, două, să ștergi urmele, trei, să plec acasă.
- 180 de metri. - S-a făcut.
Tuck? Tu ești Tuck?
Bună. Eu sunt Lauren.
Doamne. Bună. Ce faci?
Mă bucur să te cunosc.
Și eu.
Te rog, ia loc. Te rog. Scuze.
Ești foarte, foarte frumoasă.
Poți să mai repeți de câteva ori? Ai un glas uluitor.
Simt nevoia să-mi cer scuze încă o dată pentru acea descriere bizară.
- Nu, nu, nu. - Prietena mea, Trish, e...
Ba nu, toți ar trebui să avem un prieten mai țicnit.
- Cred că va trebui s-o ucid. - De fapt...
- Te-aș putea ajuta. - Glumesc.
Și eu la fel.
Iubirea e singurul lucru care ar putea salva această biată creatură.
O să-l conving că e iubit.
Chiar și cu prețul vieții mele.
Indiferent ce se va auzi de acolo, oricât v-aș implora...
- Indiferent cât aș țipa... - Bună.
Să nu deschideți această ușă, altfel îmi veți anula toată munca.
Bravo ție, amice.
Spune-mi un lucru care nu apare în descrierea ta.
Am un fiu.
- Ai? - Da. Îl cheamă Joe.
Are 7 ani și e adorabil. Chiar adorabil.
Dar mama lui?
Nu ne-am înțeles.
Despre tine ce-mi spui?
- Din câte știu, nu am copii. - Bine.
Și nici foste soții.
- Vreau să te întreb ceva important. - Bun. Întreabă.
Ai fost vreodată sau intenționezi să devii ucigaș în serie?
Adică... Trebuie să-ți evaluezi opțiunile.
- Dar nu. - Bine, frumos răspuns.
Deci n-ai ucis pe nimeni cu mâinile goale.
Săptămâna asta nu.
Grozav.
- Lauren, ești incredibilă. - Nici tu nu ești de neglijat.
Bun, mă duc să închiriez un film și să fac un duș rece.
- Și eu la fel. - Bine.
- Aștept să mă suni în următoarele... - 5 minute?
Aici a început totul.
Da, stăteam acolo, la biroul acela.
Ba nu, erai pe scaun și brusc ai început să te apropii de mine.
Lent. Foarte lent.
Puteam număra pașii.
Iar când pășeai lent spre mine,
mă-ntrebam: "ce-o fi cu el? Nu poate merge mai repede?"
- Îmi cer scuze. - Scuză-mă tu. Poți s-o iei.
- Nu, nu, nu, nu-i nimic. Ia-o tu. - Sigur?
N-o să-ți placă. Se termină aiurea. O să-ți dai seama cu mult înainte.
- De unde ai putea ști ce-mi place? - Mă pricep la filme. Și la femei.
Serios?
Bine.
Ce-ar fi să-mi spui ce-mi doresc?
Doamna dispărută? De ce?
În primul rând, n-ai cum să dai greș cu Hitchcock. Niciodată.
Are comedie, dramă, dragoste și suspans.
E clasic, dar nu greoi.
Puțin obscur, pentru ca dacă nu l-ai văzut, să-mi mulțumești pentru recomandare.
Dacă l-ai văzut, știi deja că-i o alegere bună.
L-am văzut.
Și e o alegere foarte bună.
Dar nu la fel de bună ca Rebecca, Notorious, Vertigo...
sau cam toate filmele sale din anii 1960 până în 1972.
De fapt, e un titlu secundar.
Secundar.
- Știi ceva? M-ai omorât. - Te-am văzut analizându-ți opțiunile.
Cea din sectorul filmelor străine? Prea anostă.
Cea în compleu, care alege dintre animații?
fata aia o să-ți spună cum vă veți numi copiii înainte de micul dejun.
Problema e că niciuna nu părea demnă de luat acasă.
Am înțeles, vii aici în căutarea unei fete care închiriază filme.
Evident, nu are nicio întâlnire în seara asta. Suntem ținte ușoare.
Pari genul interesat de închirierile de o zi,
dacă înțelegi ce vreau să zic. Dacă ai fi știut ceva despre femei,
sau orice despre mine, e că-mi pot alege singură filmele.
Dar îți mulțumesc.
Vânătoare plăcută!
Dle, vreți să sparg baza de date a unui magazin de închiriat filme?
- E pentru cazul Heinrich. - Răscolim baza de date.
Bine, derulează.
Stai. Oprește-te. Dă înapoi.
Ea e.
Dle, ce legătură are această fată cu Heinrich?
E strict secret.
Bună, tuturor! Sunt Lauren Scott. Vă mulțumesc c-ați venit azi aici.
Bună dimineața, Lauren.
Azi vom vorbi despre grătare. Și-a format cineva o primă părere?
Îmi place că are rotiserie.
Perfect. E foarte utilă.
Nu cred că se încălzește destul de repede.
Parcă ar avea motorul defect sau poate n-a mers aprinzătorul.
Dle, aprinzătorul n-are nimic.
Oamenii cred că grătarele ard în flăcări la prima atingere.
Nu așa funcționează.
Are cineva vreo părere utilă?
Mi s-a părut dificil de folosit capacul.
Ce pacoste și capacele astea, nu?
Mi s-a părut cam rigid, țeapăn, nu tocmai ușor de folosit.
Cred că depinde de cine-l folosește.
Întâmplător sunt expert în grătare.
Sunt un fel de maestru al grătarelor.
Acesta e un grătar sofisticat. Nu cred c-ați mai mânuit unul vreodată.
Sau poate că unui asemenea grătar îi este teamă să nu se ardă,
mocnește la flacără mică și nu se înfierbântă niciodată la maximum.
- Nu te atinge de grătarul meu. - Nu cred că-mi poate face față.
- Eu cred că da. - Serios?
- Ușor. - Demonstrează-mi.
Ora 20:00, la Barcelona. Mâine.
Nu prea cred.
Cred c-aș mai putea rămâne puțin, să discut despre grătare.
Cu cărbuni sau gaz? Numărul 19, ce părere ai?
Dacă accept, pleci? Sunt la serviciu.
- La ora 20:00. Mâine. - Bine.
- Bine.
Miroși frumos.
Pa.
Ce făceai la calculator? Vizionai filme porno?
- Caut o fotografie cu tipa mea. - Și eu făceam același lucru.
- Îi verificam trecutul. - Nu știu dacă e sinistru sau romantic.
E "sonantic". Mereu fac la fel. Vrei să vezi?
- Da, sigur. Tu vrei s-o vezi? - Da.
Pariez că a ta are coarne și rage la lună.
Are, dar e foarte atrăgătoare chiar și cu ele.
- E de nota 10. - La trei.
Unu, doi, trei și arătăm? Bine.
- Bine. Numărăm. - Bine.
- Unu... - Unu.
Doi, trei.
- E Lauren... - Lauren? Lauren Scott?
Scott.
- E fata din magazinul de casete video? - Chiar din colțul barului.
- Nu știam. - Desigur. Cum ai fi putut ști?
A spus că vrea să meargă la o întâlnire cu tine?
Știi ceva? Voi simplifica lucrurile. Mă retrag. Întâlnește-te tu cu ea.
Stai așa. A spus că-și dorește să se întâlnească cu tine?
Nu contează. Te iubesc. Ești cel mai bun prieten al meu.
- Da. - Ieși tu cu ea.
Da, n-ar fi corect să intervin.
Îmi pare rău. Ce vrei să spui cu asta?
- Ce vrei să spui? - Adică... hai, omule...
Nu ieși la fel de des ca mine.
Și ca-n orice...
- Practica te face să fii... - Perfect?
- Nu, nu, nu. - Ești perfect?
Poate nu chiar perfect, dar a naibii de aproape...
- ...de perfecțiune. - Ești convins de asta?
- Nu trebuie să renunți din cauza mea. - Nu?
Nu mă îngrijorează c-o să se îndrăgostească de tine, amice.
- Ce drăguț din partea ta! Mersi. - Cu plăcere.
Vezi-ți de-ale tale.
Indiferent ce-ar însemna asta.
Și...
Las-o pe ea să hotărască.
- Sigur. - Da.
Da.
Dacă tot facem asta, ce-ar fi să stabilim și reguli?
- Ar trebui. - Prima, nu cred c-ar trebui
- să-i spunem că ne cunoaștem. - Doi, nu ne sabotăm reciproc.
Trei. Da. Fără țup-țup și țop-țop.
Doamne, n-ai mai ieșit de mult cu cineva, nu?
Și dacă începe să ne afecteze prietenia...
- Dar n-o să ne-o afecteze. - N-o să ne-o afecteze...
- Renunțăm. - De acord.
- Deci avem... - Un pact ca între domni.
- Un pact ca între domni. Avem. - Cel mai bun să câștige!
Cel mai bun pentru ea.
- Pentru ea. - Pentru domnișoară.
Pentru dră, pentru ea, cel mai potrivit pentru ea.
Iertați-mă, dle. M-ați speriat.
Am înțeles că aveți cele mai elegante costume Savile Row.
Ne străduim, dle.
În acest caz, aș dori un costum din acest material.
Vicună sud americană. O alegere excelentă, într-adevăr.
În legătură cu costumele mele, îmi place să fie unice.
Nu vreau să mai poarte nimeni un costum la fel.
- Sunt sigur că înțelegi. - Desigur, dle.
Din materialul și culoarea aceasta
n-am mai creat decât unul singur, pentru un domn de foarte departe.
Cât de departe?
Los Angeles.
Aveți vreun motiv să mergeți acolo în curând?
Acum am.
Bună. Scuze, nu sunt acasă. Lasă-mi un mesaj, te rog.
Te voi suna cât de repede pot.
Tuck, Tuck.
Unde ești, omule? E ora 17:00.
Trebuie să înceapă maratonul CHiPS. Am luat bețe noi pentru "Rock Band".
Sună-mă.
- Doamne, ce-mi plac locurile astea! - Asta credeam și eu.
Nu plecăm până nu terminăm jetoanele.
Bună. Scuze, nu sunt acasă. Te rog, lasă-mi un mesaj.
Te sun cât de repede pot.
Amice, unde ești?
Omule, e aproape 17:43.
În fine, stau de-aiurea... vizionez chestia aia.
Ești cumva... Poate ai telefonul închis.
Verifică-l când... Adică nu-l poți verifica fiind închis.
În fine. Sună-mă.
Hochei în aer liber la preț redus, aici e.
Sunt disponibilă pentru lecții oricând.
Dar numai pentru tine.
Vreau să-ți mai arăt ceva.
Te sunt cât de repede pot.
Prietene, sunt puțin îngrijorat. Nu știu dacă...
Nu mi-ai răspuns la telefon de mult timp, cam de-o oră.
Sună-mă dacă ești teafăr, bine?
Bine. Am spus "bine" de vreo 5 ori.
Sună-mă. Bine...
Unde mergem?
- Sunt lei aici. - Nu...
- Ba da. - Vorbești serios?
Gata. Deschide ochii.
E foarte frumos.
Vino.
Urcăm acolo?
- Mă prinzi, nu? - Da.
- Promiți? - Absolut.
- Bine. - Unu...
Da.
Doi...
Trei.
Așa.
Dumnezeule!
- Gata, gata. - Acum.
W w.w.Subtitrari-Noi. Ro
- Ce-a fost asta? - Scuze, mi-am pierdut îndemânarea.
Ai făcut-o intenționat.
Poate că da.
Eu cred că da.
Uneori, căderea e cea mai frumoasă parte.
Haide.
- Da. - Vin.
Sunt excitat.
Așteaptă.
- Alo. - Bună. Eu sunt. Poți vorbi?
- Da. Ce este? - Nu știu.
Mă simt ciudat ieșind cu doi în același timp.
Nu te sfii să ieși cu doi deodată.
E bine așa. Trebuie să ieși, să-ți trăiești viața
de dragul femeilor ca mine, care nu și-o trăiesc,
și fac sex în fiecare miercuri seară la ora 21:00
- în timp ce mâncăm Cheetos. - E destul de mișto.
Chiar e mișto.
Pentru femeile de pretutindeni.
Așa te vreau. Fă-o! Bob e super înfierbântat, tre' să-nchid.
Bine. Pa.
Bine. Pentru femeile de pretutindeni. Îmi place! Îmi place! Îmi place!
Te iubesc de mult timp.
Tuck.
Unde-i partenerul tău?
- S-a dus la o întâlnire. - Sigur că s-a dus.
Tipul e un asasin, căsăpește tot ce prinde, nu?
Putem citi numărul de înmatriculare.
- Vrei să-l mărim? - Da.
Ba nu. De fapt nu vreau.
- Da, continuă, dacă vrei. Merci. - Bine.
Ba nu, nu putem.
Ba da, trebuie s-o faci. Haide.
- Sunt aici. - Bine.
- Nu eram sigur c-o să vii. - Ți-am spus că fac față.
Rămâne de văzut. Vino.
- Nu vreau să-mi pierd rândul. - Nu-ți face griji pentru asta.
După tine.
Ia-o înainte.
Lasă-i să treacă.
- Mă bucur să te văd, amice. - Ce mai faci?
O să-ți placă aici, promit. Bună, Ciera. Ce mai faci?
Cred c-o să te simți bine. Trebuie să te relaxezi un pic.
Să dai focul mai tare.
Nathaniel.
Ce faci? Pe unde umbli?
Uită-te la tine!
Strălucești ca o flacără.
Sunteți și voi aici? Zău așa.
Trebuie să-l salut pe DJ. Mă cunoaște.
Vino. Haide. Vino. Vino.
Care-i treaba?
După tine, dră.
'85 Veuve, Sammy.
Unde pleci?
- Unde pleci? Abia am ajuns. - Știi ceva?
- Nu sunt potrivită pentru tine. - Haide, abia...
Hai înăuntru un minut. Ne vom distra.
E în regulă. Am făcut asta deja.
Când eram gimnastă la liceu, stăteam destul în vitrină.
- Ai fost gimnastă? - Incredibil.
Am voie. Ai spus c-ai fost gimnastă, am adresat o întrebare.
Exact de asta plec.
Pentru că ești încordată și nu știi să te distrezi?
Ai inteligența emoțională a unui puști de 15 ani.
Crezi că m-ar interesa să ies cu tine în oraș sau să revin în club?
- Nu prea cred. - Mulțumesc, prințesă cu prejudecăți.
- Putem încheia seara? - Te rog, putem?
- Bună seara. - Sayonara.
- Distracție plăcută. - Ciao. Întoarce-te în satul pensionarilor.
Ne mai vedem.
Dumnezeule... Nu se poate întâmpla așa ceva.
Întoarce-te. Stai, stai, stai.
- Sărută-mă. - Ce? Categoric nu.
- Vorbesc serios. - De ce? Nu!
- Sărută-mă odată! - Nu te sărut. Ești bipolară.
Încetează.
Lauren.
Lauren, bună.
- Tu erai. - Steve.
Doamne, ce coincidență să ne întâlnim iar.
E foarte nostim.
El e iubitul meu, FDR.
El e... chirurgul despre care vorbeam.
Da.
Neurochirurg. Sunt șeful departamentului spitalului pentru copii.
Este incredibil.
- Este. Chiar e incredibil. - Încetează.
- Incredibil? - Nu știu ce mă bucură mai mult.
Zâmbetul copiilor sau să mă trezesc alături de tine în fiecare dimineață.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc. Ce nostim.
Hilar.
- Suntem foarte fericiți. - Da, suntem.
- Da. - Cine n-ar fi fericit
cu o asemenea fată? Are de toate.
- Frumusețe, stil, grație. - E foarte drăguț cu mine.
- Știai c-a fost gimnastă? - Nu, n-am știut.
- Nici nu credeam că știi. - Da.
Lui îi place.
- Nebunatică! Îmi place! - Da.
- Mai poți lucra la paralele? - Da, cred c-ar trebui să plecăm.
- Stan, mi-a părut bine. Trebuie să plecăm. - Am spus Steve, dar nu-i nimic.
- Încântat de cunoștință. - Steve, da.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
- Mi-a părut bine. - Scumpo, mi-a făcut plăcere.
Ia te uită. I-a sărutat mâna.
- Ce drăguț! - Ești foarte norocoasă.
- Știu. - Da.
- Pa. - Numai bine.
- Da. - La revedere! Distracție plăcută, Simon.
- Mă cheamă Steve. - Gata. Mulțumesc din suflet.
Ce-ai spus? Nu prea aud cu urechea asta.
Ți-am mulțumit. Mulțumesc. Nu trebuie să devii antipatic.
Vrei să mâncăm ceva? Știu o pizzerie după colț.
Trebuie să-mi explici ce-a fost asta.
- Bine. Ai dreptate, trebuie. - Da?
- Sigur. - Hai să mergem.
- Bine. - Bine.
Mi-am împachetat viața și-am venit aici, după el.
iar după 6 luni l-am găsit în pat cu o antrenoare de Pilates.
Nu e așa cum îl credeam.
- Am greșit. - Nu cred că există greșeli.
E o filozofie foarte convenabilă pentru cineva ca tine.
Greșelile ne transformă în ceea ce suntem.
Te-au condus aici, nu?
Ai prefera să fii în Atlanta în acest moment?
Nu, nu prea.
Te-au condus spre meseria ta. Îți place ceea ce faci.
- Îmi iubesc meseria. - Vezi?
Spuneam și eu.
Ești foarte isteț.
Destul de isteț pentru unu care o arde prin cluburi.
- Bună dimineața. - Bună dimineața, dle.
Frumoasă femeia de aseară.
- Mi-ai calculat coordonatele. - Ce? Nu. Nu.
Ba da.
Bine, scuză-mă, așa e. Ți-am calculat coordonatele.
- Am făcut un pact. - Știu.
- Scuză-mă, începusem să gândesc... - Ai început să gândești?
Trebuia să aflu. Nu știam.
Dacă era vreun fel de activitate, ce voiai să faci?
- Să chemi trupele speciale? - Nu.
- Lunetiștii? Să mă elimine? - Nu, nu. Adică...
Biroul nostru din Munich are informații
despre unul dintre oamenii lui Heinrich din Hong Kong.
Numele lui e Ivan Sokolov.
Acesta e un dosar de supraveghere de la DFS, din Mexic.
Ne așteptăm să încerce să-l aducă pe Heinrich în țară prin portul din L.A.
Se zvonește că Ivan locuiește aici, în L.A.
Încolțiți-l.
Și-a pierdut strălucirea.
Bun, avertizează tu Interpolul, eu îi sun pe câțiva de-ai noștri.
Chiar îmi place fata asta.
Și mie îmi place cu adevărat.
Ba nu, mie îmi place mult de tot.
- Și mie la fel. - Și ție?
Da, și mie.
- Deci nu mai renunți? - Nu.
Bine.
Atunci ar trebui să știi că la întâlnire, Lauren și cu mine...
ne-am...
Ce?
Ce? Ce ați făcut?
Ne-am sărutat.
Un sărut magic, cu limbuța.
Doamne. Minunat.
Ești un animal.
Amice, și noi ne-am sărutat.
A fost ceva deosebit. Nu cred c-o să fie și ultimul.
- Vom vedea, nu? - Vom vedea.
Da, vom vedea. Mai vedem noi.
Nu face asta. Nu repeta ceea ce spun.
Mai vedem noi.
Asta rămâne de văzut.
Vom mai vedea noi.
Asta rămâne de văzut.
Bun, va fi o operațiune pe viu, ca la carte, băieți.
Vreau parabolice, infraroșii, sateliți, tot ce avem la dispoziție.
Vreau să-mi faceți rost de informații despre Lauren Scott.
- Ce secrete are, ce-i place... - Ce-i displace.
Vreau să știu ce-o face să râdă, să plângă.
Cei mai buni prieteni, membrii familiei.
Tot ce este important.
Ultimii trei tipi cu care s-a culcat.
Cu cine s-a culcat săptămâna trecută.
Vrei să-i eliminăm?
Da...
Nu.
- Nu. - Scuză-mă, dar...
- Are vreo legătură cu Heinrich? - E strict secret, gradul 5.
Doar pentru ochii mei.
Operațiunea e ultra secretă.
- Nu vă dezamăgiți țara, băieți. - Să trăiți!
- Ce naiba se întâmplă aici? - Nimic.
Scuzați-mă că vă întrerup joaca, dar avem adresa lui Ivan Sokolov.
Poate vreți să ieșiți din birou, băieți.
Absolut.
Eu conduc, tu mă acoperi.
Mă gândeam să conduc eu de data asta. Mulțumesc.
- Mereu sunt primul la ușă. - Nu ești mereu primul la orice.
Salut. Suntem prietenii lui Ivan.
Ba nu, condu tu, te rog.
Nu, nu, sincer. După tine.
- Brut? - Patchouli.
Ador patchouli. Adorabile!
- Nu, sunt cam... - Da. Pe ce pariați acolo?
Salut! Cărți!
Prietene, sunt un mare jucător de poker.
A câștigat turneul Go Fish Masters de la Reno.
E un joc privat.
Nu gesticula în fața mea. Nu știi cine sunt?
A început cu șampanie de la micul dejun, e trotilat.
Am spus că e un joc privat.
Știu cine ești, amice.
- Ivan. - Teribilul.
Suntem prieteni cu Karl Heinrich.
E o mică problemă.
Heinrich nu are prieteni.
Vai de mine.
Încărcătorul! Dă-mi încărcătorul!
Vii vreodată pregătit?
La naiba, amice! La naiba!
Scoate-ți pistolul.
Tuck, la pământ!
La pământ!
- Aici erai. Te-am prins, amice? - Ba nu, eu l-am prins.
Da, sigur că da, amice. Îmi place cum lucrezi.
Spune-ne unde e Heinrich și poate o dăm la pace, Ivan.
Nu spun nimic.
Bine, ai trei mese pe zi și-ți facem rost de niște pantaloni frumoși.
Să mergem. Mai dă-te și tu cu deodorant, Ivan. Miroși groaznic.
Ce se întâmplă?
- Ce se întâmplă? - E Collins. Trebuie să merg la doctor azi.
- Da. - Tu?
Nu, tot primesc informații.
- Recepționat. - Bine. Bine.
I-a trimis un mesaj prietenei ei, Trish.
A spus că vrea să discute cu ea, pentru că e S-C-N.
Departamentul de criptografie crede că înseamnă Speriată Ca Naiba, dle.
F-A-C M-I-Ș-T-O. A-M L-E-Ș-I-N-A-T când am citit aia.
- A fost demențial, ridicol... - Bothwick! G-U-R-A!
Apoi Trish a sunat bona și i-a spus că are o urgență.
E ceva serios. E ceva foarte serios.
Nu pot să cred că am problema asta. Luna trecută aveam întâlnire cu Boggle.
Luna asta, cu doi tipi superbi.
Nu mai vorbi de Boggle ca despre un bărbat. E un joc.
Parcă ai fi o femeie cu 9 pisici, care taie frunză la câini.
N-ai spus că-s superbi, ai spus că arată bine.
E o diferență.
- Vrei să vezi o poză cu ei? - Da.
- Bine. - Nu știam că ai poze. Dă-ncoa'.
www.cutiapandorei.com
- Așa-i? - Asta înseamnă sex obscen.
Știi c-o să faceți sex obscen și-o să miroasă puternic.
Nu a sex. A bărbat, dar puternic.
E chiar impresionant din partea ta. Celălalt cum arată?
Derulează mai departe, dă-i cu degetul.
Dumnezeule, și el e sexy!
M-ai impresionat.
- Ce bunăciune! Tipul ăsta... - M-ai speriat ca naiba!
- Ești bine? - Da.
- Din punct de vedere medical? - Bine.
- Sunt oameni, nu produse. - Nu știi să minți, nu?
- Da, iar tu ești. - Ei nu joacă niciodată jocul ăsta cu mine.
De vreme ce tot suntem amândoi aici, la fel de bine am putea să împărțim resursele.
- Niște tipi incredibili. - Cred că nu am de ales.
- Te rog, stai jos. - Stau.
În regulă, bine, bine. Ei bine, sunt disponibilă ca amică.
Dacă vrei să fac sex cu amândoi tipii...
doar ca să testez să văd cine iese învingător și cine nu.
Ei nici măcar nu ar ști că sunt eu. Aș pretinde că sunt tu.
Mi-aș strânge părul într-o coadă.
Evident, sunt ocupată, pentru că sunt mamă, dar mi-aș face timp.
Pentru că sunt genul ăsta de prietenă.
- De ce îl ascultă pe bătrânul ăla? - Nu am nicio idee.
- Bine. Știi ceva? Asta nu ajută. - Bine, în regulă.
Atunci de ce nu faci unul dintre "grupurile de studiu" pe care le faci la slujbă?
Tu poți să fii grupul de studiu, iar eu pot fi la conducere, ca tine.
- De fapt asta este o idee bună. - Bine.
Asta este bine, îmi place.
Bine, așadar eu o să-ți pun întrebări despre produse.
- Bine. - Oamenii.
Iar tu o să-mi spui cine îți place și de ce.
Nu știu. Amândoi sunt incredibili.
Ce luptă. Trebuie să mă duc acasă...
să curăț sosul de tartar de pe barba lui Bob chiar acum.
Și probabil și unul dintre testiculele lui.
Iar tu o să stai aici și o să-mi vorbești despre cât de uimitori sunt tipii ăștia?
- Este ceva rău la ei? - Bine, lasă-mă să mă gândesc. Defecte.
Cred că este...
Este un lucru.
FDR are niște mâini micuțe, de fată. Micuțe în genul T. Rex.
Scârbos.
Asta înseamnă că are un "Mike and Ike" în loc de penis.
Știi că nu este adevărat. L-ai văzut.
L-ai văzut în Bangladesh, știi că asta nu este adevărat.
Iar Tuck este englez.
- Ce înseamnă asta? - Asta nu înseamnă nimic.
Este același lucru, sunt aproape la fel.
Așa că vreau să intri în modul de luare a deciziei.
Și vreau să o faci rapid. Este distractiv, dar nu eu sunt cea care face sex.
- Așa că nu pot fi eu cea numită. - Bine. Știi de ce am nevoie?
- Un joint. Bine. - Nu, am nevoie de un termen limită.
Așa că o să-mi acord o perioadă prestabilită de timp ca să iau decizia asta.
- Asta este bine. - Am o săptămână să iau decizia.
O săptămână?
Bine, așadar a crescut în Georgia.
Îi place să facă muncă de voluntariat la adăposturile de câini.
Este o fană a rockului clasic și colecționează mașini mini Camaro.
Ce, mașini?
Asta este foarte distractiv!
Ești naturală în ea.
Este ciudat. Tatăl meu obișnuia să le colecționeze.
Nu erau niciodată atât de frumoasă ca asta. Dar nu mă lăsa niciodată să le conduc.
Nu-mi pot imagina de ce nu te lăsa să le conduci.
I-a dat pasărea păsării noastre?
- Ce a fost asta? - Ce? Ei bine, a fost toba de eșapament.
Accelerează. Haide.
Îi place vinul roșu, sărurile de baie cu levănțică.
Și colecționează postere făcute de Gustav Klimt.
Da. Un austriac. Băiatul știa să picteze.
Nu ai văzut The Kiss? Știi, așa:
Da, nu, desigur că l-am văzut.
Este ceea ce cred eu că este?
Ești fană?
- A lui Gustav Klimt? - A lui Gustav Klimt.
- Este pictorul meu favorit. - Este pictorul meu favorit.
Asta este incredibil.
- Sunt reale? - Da.
Bine, oprește-te.
- Recunoști asta? - Da.
- The Harpist, 1895? - L-am...
- Văzut într-o carte. - Mișcarea de pre-seccesiune.
Privește tensiunea dimensiunilor doi și trei.
Vezi tensiunea dintre dimensiunile doi și trei?
- Este incredibil. E pictura mea favorită. - De unde știi?
Undine, 1902.
Dumnezeule, asta este uimitor.
Inovația devine intrinsecă...
Pentru Degas și alți moderniști. Poți observa influența noii arte.
Știi, era un susținător al mișcării picturii cu degetele.
Ce?
Hei. Am pierdut contactul.
Uneori își masturba picturile ca să fie mai aproape de ele.
El își folosea...
El făcea...
Intimitatea cu pânza... ca să mângâie un tablou...
Să...
Decât să picteze folosindu-și mâinile.
Uneori folosea noroi și bețe.
Știi, folosea noroi și bețe...
Serios?
- Și dacă nu putea găsi un băț... - Și dacă nu putea găsi un băț...
- Își folosea penisul. - Își folosea...
Ce?
Nemernicul naibii. Cine este...?
Știi, cred că ajunge cu vorbitul.
Să lăsăm picturile să vorbească pentru ele.
Dumnezeule.
Este minunat.
Este uimitor.
Incredibil.
Da. Este.
Mulțumesc.
- Alo? - Hei, eu sunt.
- Cum a fost? - Amândoi s-au descurcat bine. Prea bine.
- Nu știu ce să fac. - Asta este grozav. Vin acolo.
Bine, treci la camera cinci. Să mărim sonorul puțin.
Ești sigur în legătură cu asta, dle?
Ar putea exista niște probleme constituționale aici.
Patriot Act ~Legea împotriva terorismului~.
- Așadar, cum a fost? - Amândoi sunt incredibili.
FDR are niște ochi incredibili în care ai vrea să te topești.
Foarte frumoși. Scoate ce-i mai frumos din mine.
Mă provoacă cu adevărat. Știi?
Dar e genul ăla de tip care e mereu acolo, foarte sexi.
Uneori cred că nu-i pasă de altceva decât de el însuși.
Ei bine, se spune că este un sanctuar pentru ei, dar este... uite.
- Asta este uimitor. - Este mai mult un sanctuar pentru mine.
- Hei, Rebecca. - Cine este bărbatul ăsta?
- Hei, Betty. - Scuză-mă?
Nu am avut nicio idee că te pasionează atât de mult animalele.
Da. Animalele și copiii.
Ce mai faci?
- Ce mai faci, Nick? - Ce?
Sunt multe lucruri pe care nu le cunoști despre mine...
- Îmi ia ceva vreme să mă deschid. - Pot să văd asta.
Care este problema?
- Care este problema? - Hei, micuțule. Ești un scump.
- Ce se petrece? - Ești în regulă?
- Ai voie să deschizi cuștile? - Întotdeauna.
- Bine. - Da, da, da.
- Hei, Snuggles, ce mai faci, amice? - Este un Boston terrier.
Îmi plac câinii ăștia. Bună.
Bună.
Da. Are multă energie.
Îmi place locul ăsta.
- Ce ai în gură? - Este mult păr de câini.
- Da. - Așadar...
Știu.
Multă murdărie.
- Vrei să mă ajuți să aleg unul? - O să adopți un câine?
Cred că este timpul să fiu responsabil și pentru altcineva în afară de mine, știi?
Cred că asta este grozav.
Bine.
Să-l alegem pe cel mai trist și mai bătrân nenorocit de aici.
Bine, cum este cu Tuck?
Tuck este grozav.
Este drăguț, este... Ne distrăm foarte mult.
Ne distrăm mai mult decât m-am distrat în toată viața mea.
Dar este... poate prea drăguț? Puțin serios?
Un fel de siguranță.
Da. Asta este plictisitor. Aproape că mă simt adormită doar auzind asta.
Siguranță.
Hei, Tuck, cred că sunt pregătită.
- Ai mai ținut o armă în mână? - Știi...
Nu chiar, nu.
Bine. Bine. Vreau să ții partea aia a armei departe de mine, clar?
- Bine. - Să strângem pumnii.
- O să fie distractiv. - Nu.
Nu este distractiv.
Este periculos.
Hei, privește acolo.
- Omule! Mișcă. - Fața mea!
Dumnezeule.
Omule, haide.
Vino.
Bine.
Dumnezeule, trebuie să-mi pun ochelarii. Asta este foarte stresant!
- Liber. Ieșim. Bine, haide. - Bine.
Împușcă-l!
- Fără împușcături la cap! - Asta este ilegal.
Dumnezeule.
Sunt speriat.
Este o grenadă!
Cine este tipul ăla?
Tipule, este doar un joc.
Să plecăm de aici.
Da.
Dumnezeule.
- M-ai văzut aprinzându-mă? - Bine.
Luasem foc. Băiatul ăla a apărut de nicăieri.
Bine, ești deranjant de bun la asta.
Da. Da, cum te face asta să te simți?
Dacă națiunea noastră ar fi atacată de niște tipi cu arme cu bile de vopsea...
- Aș fi în siguranță. - Siguranță.
Am încercat să te ajut. Am încercat să trag câteva bile...
dar cred că mecanismul meu de declanșare s-a blocat.
- Ai siguranța pusă. - A încercat să...
- Te referi la asta de aici? - Da.
Dumnezeule. Ești în regulă?
Îmi pare rău că râd...
Uneori râd când se întâmplă lucruri rele.
Nu este amuzant. Nu ar fi trebuit să fac asta.
Ești în regulă? Poți să mergi?
Da, sunt bine, sunt bine, sunt bine.
Dumnezeule, îmi pare foarte rău.
Da, asta este bine.
- Haide, să mergem să mâncăm ceva. - Bine.
Știi când îți spuneam că Tuck este foarte serios?
Într-una din zilele trecute, am fost să jucăm paintball...
și aproape i-a scos ochiul unui copil cu o armă cu bile.
Apoi FDR, am fost la un adăpost pentru animale...
și a adoptat un câine bătrân de 12 ani cu probleme de vedere.
Îți spun, devine ciudat.
Mă gândesc că este vina mea. Că eu îi pun în poziția asta.
Îi înnebunește. Pe mine mă înnebunește.
Așadar, ce o să faci în legătură cu asta?
Cred că trebuie să fac ceea ce orice femeie rațională ar face în locul meu.
- Să te desparți de ei? - Să mă culc cu ei.
Sexul care va face diferența.
Mulțumesc! În sfârșit!
Sexul care va face diferența! Asta trebuie să faci!
Trebuie să faci sex cu amândoi!
Mulțumesc.
Ce? Se numește "Păsările și albinuțele", târfo, bine? Caută pe google.
Aveam o înțelegere.
Ei bine, avem o înțelegere.
- Avem o înțelegere. - Nu o să fac sex cu ea.
Și nici eu nu o să fac sex cu femeia asta.
Indiferent cât de mult ar încerca.
- Avem o înțelegere. - Da. Avem o înțelegere.
Și suntem oameni de onoare.
Bine?
Bine.
- În regulă. - Bine.
Dumnezeule.
- Atât este ceasul? - Da, am ceva de făcut.
Trebuia să fiu undeva la ora asta.
Modul complet tactic de prevenție.
La ce anume te gândești?
Da.
Asta este uimitor.
- Într-adevăr. - Foarte frumos.
Crezi că lumânările sunt puțin prea evidente?
Nu. Cred că sunt minunate.
Asta a fost noaptea perfectă.
Dickerman...
Fă să plouă.
Chiar crezi că poți avea încredere în el?
Absolut deloc.
Bine, te cred.
- Asta este grozav. - Da?
Da.
- Piscină pe acoperiș. - Știi...
Este pentru hidroterapie pentru vechile răni de la fotbal.
Mă întorc imediat.
- Bine? - Bine.
Haide, pleacă. Dispari.
Dumnezeule.
Nemernicul...
FDR?
Serios?
O săgeată cu tranchilizant.
7 centimetri mai sus și aș fi fost mort.
Zece. Zece centimetri, bine?
- Neanderthal. - Bună dimineața, dlor.
Taci.
Iisuse. Nu pot să cred că nu ai avut încredere în mine.
O ascultai pe Sade. Amândoi știm ce se întâmplă când o asculți pe Sade.
- Este o cântăreață incredibilă. - Da, este.
Hormonii tai o iau razna și te transformi în Căpitanul Excitat.
- Căpitanul... - Și pot să-ți reamintesc...
că tu ai fost cel care mi-a inundat apartamentul primul?
- Lumânările alea erau un risc de incendiu. - Nu.
Singurul lucru de care erai îngrijorat că o să ia foc era Lauren, nu-i așa?
Sincer, Franklin.
Încearcă.
Sigur!
Am mari probleme astăzi cu controlul furiei, Ivan...
așa că aș aprecia dacă mi-ai face curtoazia...
să răspunzi la toate întrebările mele incredibil de plictisitoare...
foarte rapid.
- Cleștele, serios? - Da, cleștele, serios.
- Previzibil, sigur și din nou plictisitor. - De ce nu gâdili picioarele lui Ivan...
până când vorbește, cu mânuțele tale micuțe?
Unde este Heinrich, frate?
Mai devreme sau mai târziu va veni după tine.
Frate.
O să mori.
Nu îți face griji, tu ești următorul.
Îmi pare rău în legătură cu Jonas.
- Tuck, în legătură cu vizita la Nana... - Sigur. Cu care mașină mergem diseară?
- Nu cred că-i posibil diseară. - Nu vrei să vin?
Nu-i asta, numai că...
Am invitat-o pe Lauren.
Frumoasă mișcare, nu? Îi prezinți familia.
Ești cumva, Garry Kasparov?
Nu-i cum crezi tu.
Lauren m-a întrebat despre ei și știi cum e Nana.
Când a auzit că ies cu cineva, a fost încântată și-a vrut s-o cunoască.
- Nu-mi vine să cred. - Ce anume?
Nu încerc să te lucrez. E vorba despre familia mea.
- Da, dar e și familia mea. - Da, dar e familiea mea adevărată.
Da. Așa-i.
Bineînțeles că e.
Ce prostie din partea mea...
- Dumnezeule. - Nu, nu, nu. Lasă-l să se joace.
Bună.
Nana, ea este Lauren. Lauren, ea este bunica mea, Nana.
Așadar tu ești fata care îl suportă pe Franklin.
Am adus plăcintă.
Da, știi unde este bucătăria. Lauren și cu mine avem multe de discutat.
Da, este drăguț, nu-i așa?
Este frumos.
- El este FDR? - Da.
Uită-te la sprâncenele alea unite.
- Îi înconjurau capul. - Știu, era foarte drăguț.
- Bună, Dottie. - Cine sunt acești oameni?
Sunt părinții lui.
Au murit când avea nouă ani.
Îmi pare foarte rău.
- Nu mi-a spus asta. - Da.
Într-un accident de mașină. Ieșiseră într-o noapte la cină și...
Ei bine, de atunci el nu a mai fost la fel.
Îi este foarte greu să aibă încredere în oameni.
Dar sigur are încredere în tine.
Pentru că tu ești prima fată pe care a adus-o aici.
Și mie îmi este foarte greu să am încredere în oameni.
Avea cei mai mari ochi albaștri, precum mărgelele.
Ceea ce aproape recompensa pentru udatul patului.
Nana. Nu trebuie să discutăm despre asta chiar acum.
- Ba trebuie. - Nu, nu, nu.
- Nu, ar trebui. - Nu, nu, nu.
- Cred că ar trebui. - Știu...
Purta costumul ăla de Superman peste tot.
Nu poți să crezi cum mirosea.
Dar de unde era să știm că va lua totul atât de în serios?
Micuțul a sărit de pe acoperiș.
Mi s-au dat informații greșite, bine?
Cu toții facem greșeli. Asta a fost una dintre greșelile mele.
Da, dar amintește-ți, Franklin, nu există greșeli.
Pentru lipsa greșelilor.
- Pentru lipsa greșelilor. - Pentru lipsa greșelilor.
- Bine, purtai rochii. - Le purtam doar pentru că...
credeam că sunt cape.
Înregistrăm asta?
M-am simțit bine în seara asta.
Și eu.
Îmi place tipul ăla cu sprâncenele unite și cu aparatul dentar.
Eu de fapt...
Cred că îl plac mai mult decât te plac pe tine.
Și el te place.
Ar trebui să plec.
Da.
Ar trebui să fiu un gentleman.
Ei bine, vestea bună este că nu sunt un gentleman.
Asta nu este bine.
Nu...
- Hei. - Dumnezeule!
Dumnezeule. Bine.
- 'Neața. - Bună dimineața.
- Ești îmbrăcată. Unde mergem? - Trebuie să mă duc la slujbă.
Credeam că poate facem clătite, sau ceva de genul ăsta.
Îți plac clătitele?
Îmi plac clătitele. Serios, mi-ar plăcea să facem clătite.
- Cui nu-i plac clătitele? Oamenilor nebuni. - Oamenilor nebuni.
Dar trebuie să mă duc la slujbă. Am o întâlnire.
Foarte devreme. Așa că trebuie să plec.
Da, da. Da, nu, este în regulă.
Și eu am... și eu am o întâlnire, așa că...
- Bine. - Noaptea trecută a fost...
- A fost... - A fost incredibilă.
A fost o nebunie.
Da.
Îți mulțumesc pentru...
Eu îți mulțumesc pentru asta.
Așa că o să plec.
Să încui când pleci... sau nu încuia... Nu știu.
Nu o să furi nimic. Nu știu de ce am spus asta.
Bine, pa.
Pa.
Trish, m-am culcat cu el.
- Cu care dintre ei? - Cu FDR.
Dumnezeule, asta este grozav. Cum te simți? Poți să mergi?
Mâinile mici nu sunt o problemă.
Știam eu! Ți-am spus că nu va fi o problemă.
Cum a fost?
Uimitor. Uimitor de cinci ori.
Dar nu știu ce să fac, ar trebui să mă întâlnesc cu Tuck în după-amiaza asta.
Dar după noaptea trecută, nu mă mai pot vedea acum cu Tuck.
Nu, nu, ei ne fac nouă asta tot timpul, bine?
Crezi că Gloria Steinem a fost arestată și a stat în închisoare...
ca tu să te comporți ca o mică nemernică? Nu cred asta. Du-te acolo, fii flexibilă.
- Cred că o să ajung în Iad. - Nu o să ajungi. Dacă tu ajungi acolo, eu..
O să fiu acolo să te iau.
Bine, păstrează-mi o băutură.
Orly, ai înregistrarea de noaptea trecută, te rog?
Hei...
Nu am înregistrat nimic.
Nu avem nimic.
S-a stricat caseta, așa că...
Boylee, înregistrarea este digitală, cretinule.
- Sigur. Așa că pot să văd discul? - Da.
Serios, nu vrei să-l vezi.
Eu o să judec asta, mulțumesc foarte mult.
Ai văzut asta?
Doar o dată.
Sigur. Ce s-a întâmplat?
Agentul Foster a intrat în zonă.
- Bine. - Da.
Și?
Boylee.
- Apoi el... - Boylee, ce s-a întâmplat în continuare?
Apoi a intrat în zonă.
Am înțeles, amice. Da, am înțeles pe deplin. Mulțumesc foarte mult. Noroc, amice.
Deschide-ți ochii.
Zbor.
Jack.
Hei.
- Bună. - Maya.
Așadar este marți.
Ziua mea de stat în oraș?
Da. Sigur...
Doar că...
Uite, eu...
Nu pot face asta...
Am cunoscut pe cineva.
Îmi pare rău.
Bine.
Ce se petrece cu mine?
Nu ai absolut niciun autocontrol.
Tuck, uite, nu am plănuit să se întâmple asta, bine?
Ea este cea care a inițiat asta.
E bine, desigur că a inițiat.
I-ai prezentat o familie mare și fericită,
este ca un material porno pentru femei, nu-i așa?
- Ai încălcat regulile, omule. - Uită de reguli. Nu mai este un joc.
- Țin la Lauren. - Grozav, o iubești.
- Ți-au trebuit doar 30 de ani. - Tuck.
- Ce? - M-am culcat cu ea.
Da, eram foarte conștient de asta, nu-i așa?
Nu, dormit. Am dormit.
Asta nu mi s-a mai întâmplat.
Bine, dacă vrea să se joace de-a familia, ne jucăm de-a familia, nu?
- În regulă. Da. - Bun, să ne jucăm de-a familiile.
- Nu știu ce înseamnă asta. - Înseamnă să-mi faci rost de-o familie.
Bun, deci vă știți pseudonimele și poveștile din trecut.
Anecdote fermecătoare.
Da? Grozav. "Bunico", dacă ai putea plânge puțin când voi povesti
cum am salvat copilul orb din fântână, îți mai dau 50 ca bonus.
Gata, doamnelor și domnilor, ne vedem la ora 13:00.
Mă bucr c-ai reușit să vii, deși abia te-am anunțat.
Da, mă bucur că sunt aici.
Categoric te vor adora, iar tu o să-i adori pe ei.
- Am emoții. - Și eu. Doamne, ești splendidă!
Trebuiau să ajungă deja. Mă duc să-i sun, te superi?
- Deloc. - Bine.
- Ești splendidă.
Începem, băieți. Începem.
- Bună. - Iat-o!
- Ce mai faci? - Dar tu?
Trebuia să ajungem acum 3 minute.
N-au ajuns? Nu înțeleg, dle. Ar fi trebuit să fie deja acolo.
- Da, dar n-au ajuns, nu? - Stați să aflu ce s-a întâmplat.
- În sfârșit, nu? - Da.
La naiba.
- Ți-a spus? - Ce anume?
- Cum a căpătat porecla de "Tuck". ~ băgat ~ - Nu, nu mi-a spus.
Nu e numele lui, chiar deloc. "Tuck." Sună ciudat, nu?
- Da, da. - Uite-l că vine.
Bună. Tatăl tău tocmai îmi povestea cum ți-ai căpătat porecla.
Bună, fiule.
Bună, tată.
- Bună! - Ce mai faci?
Doamne...
Foarte veselă. Bun...
Bun, abia ajungeam la subiect. Dragul de Tuck coboară într-o zi.
Nu știu cât avea, vreo 10-11 ani, și purta o rochie.
Se fâțâia în sus și-n jos spunând: "uite, mi-am băgat biluțele dedesubt".
Prin urmare, "Tuck - Băgat".
"Mi-am tras-o. Mi-am tras-o". Care-i problema băiatului?
Dar nu contează. Suntem mândri că Tuck e din nou interesat de fete.
- În sfârșit! - O vreme i-au plăcut bărbații egipteni.
Da. "Îmi place înainte și-napoi". Te rog.
Ca locomotiva.
"Haideți, băieți, m-am molipsit din Marină".
Cred c-ar trebui să comandăm.
Lauren, Tuck e într-adevăr un frate grozav.
- Este. - M-a-mpiedicat să am relații multiple.
Înainte să intervină Tuck,
cei din satul nostru mă numeau "Buzunărașul Cârnăciorului".
- Expresie shakesperiană pentru "târfă". - Da.
Unde ai găsit-o?
Ce-i cu umflăturile de sus? Am auzit că nu-s reale. Eu zic că da.
- Tuck a spus că-s false. - Ce?
- N-am spus asta. De ce aș... - "Balonașele alea!"
- "Abia aștept să intru între ele". - N-aș spune așa ceva.
- Așa ai spus. De ce nu recunoști? - Da, dar arată foarte frumos.
- Nu-s la fel de mari ca astea, dar... - E vreun chelner pe aici?
Știți ceva? Mi-am amintit că am o întâlnire de serviciu.
Mi-a părut bine să vă cunosc, dar trebuie să plec.
- Vrei ceva la pachet? - Nu, mulțumesc.
Stai, îmi dai numărul tău de mobil?
Doamne.
- Comută pe șase. - Comut.
Îmi cer scuze pentru tot.
Au fost cele mai ciudate 5 minute din viața mea.
Îmi cer scuze. oamenii aceia nu sunt părinții mei.
- Ce vrei să spui? - Nu sunt părinții mei.
- Nu sunt părinții tăi? - Nu.
Am vrut să crezi că am o familie perfectă și am angajat niște oameni.
- Ai angajat niște oameni? - Da.
- Ce fel de oameni ai angajat? - Actori.
Tuck, e foarte bizar. Nu știu ce să spun despre asta.
Nu am părinți. Nu am familie.
- Poftim? - Credeam c-o să te impresioneze.
De asta i-am angajat. Credeam că așa e normal.
Dar ai o familie. Ai un fiu.
Da.
Adevărul este că relația mea cu Joe este îngrozitoare.
Într-adevăr îngrozitoare.
Când era mic, era grozav. Era ca un cățeluș.
Mă iubea la nebunie. Apoi a crescut și nu mai suntem pe aceeași frecvență.
Nu vrea să aibă de-a face cu mine... Deloc.
Nu voiam să vezi așa ceva. E foarte jenant.
Și m-am gândit să angajez o familie, pentru c-am crezut că așa e normal.
Uite, înțeleg perfect că-ți dorești să pleci,
pentru că în locul tău, și eu aș fi plecat.
- Dar cred că... - Tuck.
Abia așteptam ziua de azi.
S-au întâmplat prea multe și simt nevoia să plec.
Lauren, vreau să te conduc acasă în siguranță. Joe e în drumul nostru.
Lasă-mă să-l iau și te duc direct acasă după.
- Bine. - Mulțumesc.
Hei, Spudley, ce mai faci? Haide, dă-ne o îmbrățișare.
Bună.
Ea este prietena mea Lauren.
Credeam că unchiul Frank era singurul tău prieten.
Cine este unchiul Frank?
Da...
Are dreptate. Este singurul meu prieten de la serviciu.
Dar ea este noua mea prietenă. Lauren.
- Bună. - Bună.
Hei, ce faceți în această după-amiază?
Pentru că am nevoie de ajutor la slujbă.
- Și cred că sunteți potriviți pentru asta. - Nu.
- Da? - Asta sună grozav.
- Mâinile sus. - Nu.
Treci pe camera șase.
Pa, Lauren.
Bună.
Tocmai s-a folosit de copil.
S-a folosit de copil.
Poate îți putem face și ție rost de un copil, dle. Pentru o zi.
- Știi pe cineva? - Știu pe cineva.
Nu.
Am avut o zi fantastică astăzi, mulțumesc foarte mult.
La fel și eu.
Noapte bună.
Filmează în casă. Intră în casă.
Nu vrei să vezi... Dumnezeule.
Treci pe camera cinci.
- Doi... - Unde dispar? Treci pe camera trei.
Tuck, trebuie să vorbim.
Peste puțin timp.
Nu funcționează, dle. Ne distruge emițătoarele.
Treci pe patru.
S-a dus și șapte.
Asta este foarte rău.
Dar este foarte plăcut.
Suntem terminați, dle.
Da, așa este.
Bine, Tuck.
Tuck. Tuck, îmi pare rău.
Nu sunt genul ăsta de fată.
Știu exact ce fel de fată ești.
Și din cauza asta m-am îndrăgostit complet de tine.
La naiba. Cred că asta este noua invazie britanică...
ce s-a întâmplat acolo, asta a fost.
- Simt că am un atac de panică. - Bine, respiră.
Inspiră și expiră, și vino să stai jos.
Crezi că este posibil să iubești la fel doi oameni?
Să iubești, da.
Dar să fii îndrăgostită, nu.
Tu ce faci când nu știi ce să faci?
Îl întreb pe Bob.
Soțul tău, Bob?
- "Bob" Bob? - Da.
Adică, știu că este gras și ridicol, dar este grasul meu...
și ridicolul meu.
Și îmi place cum sunt cu el.
- Mamă, poți să repari asta? - Hei, amice.
Nu îl alege pe tipul mai bun.
Alege-l pe cel care te face să te simți o fată mai bună.
- Nu-i așa? - Așa este.
Te iubesc?
Niște cuvinte șmechere ca să aduci o fată în patul tău.
Bravo. Foarte bine. O reprezentație bună.
- Nu mă aștept să înțelegi. - De ce nu poți recunoaște că ai pierdut?
Nu am pierdut. De fapt, mă descurcam foarte bine
până ai apărut tu cu părul tău mare și cu dinții tăi albi.
Așa cum era de așteptat.
- Să nu uităm, da, eu am găsit-o primul. - Da, dar mă iubește, Tuck.
S-a îndrăgostit de mine. Nu este vina mea că ești întotdeauna cu un pas în spate.
Dacă sunt cu un pas în urmă, este doar pentru că fac curat după tine.
Știi ceva?
Nu mi-ar fi păsat deloc pe cine alege Lauren dintre noi doi.
Dar asta, ceea ce aveam noi...
- Da, ce? - S-a terminat.
Deja i-am cerut lui Collins transferul.
- Lauren. Ce mai faci? Ești bine? - Bună. Sunt bine.
- Bine. - Ești ocupat?
- Nu, nu, sunt doar la serviciu. - Ce faci?
Nimic important. Este puțin plictisitor, ca să fiu sincer.
- Știi noul local de pe strada Trei? - Îl știu foarte bine.
- Ne putem întâlni acolo? - Pot să ajung acolo în jumătate de oră.
- Bine. Ne vedem acolo la masa de prânz. - Ar fi minunat.
- Bine, ne vedem acolo. - În regulă, dragostea mea.
- Pa. - Pa.
Te-a sunat.
Trebuie să plec, amice.
Oricum trebuie să-mi strâng lucrurile.
Sticluța cu apă norocoasă.
Oricum, este o mamă foarte bună.
Ce faci?
Urmăresc înregistrarea video cu Tuck de noaptea trecută.
E timpul să punem capăt, Dickerman. A scăpat.
În regulă, Dick. Ne vedem când o să ne vedem.
Am avut o zi fantastică astăzi. Mulțumesc foarte mult.
- La fel și eu. A fost distractiv. - A fost.
Eu, ei bine...
- Dă puțin în spate imaginea. - Da, așadar...
- Acum apropie. - Acolo?
Nu, nu, în fundal.
Oprește aici și mărește.
Este Heinrich.
Este aici. Trebuie să ajung la Tuck.
Mă bucur foarte mult că ai sunat.
Nu mă așteptam să suni. A fost o surpriză.
- Serios? - Da.
Ceea ce este grozav, pentru că îmi plac surprizele.
Serios? Dumnezeule, mie nu-mi plac.
De obicei se dovedesc a fi mai mult rele decât...
Dumnezeule.
- Bună. - Bună.
FDR, ce faci...?
Îmi pare rău. Tuck, el este prietenul meu FDR.
FDR, el este Tuck.
- Salut, mă bucur să te cunosc. - Mă bucur să te cunosc.
- Ești englez? - Da, sunt.
Păcat.
- De ce? - Fără motiv.
Ai... Ai niște mâini foarte moi, nu-i așa?
- Mâini puternice. - Mâini moi.
Mai puternice. Mâini moi. Este ca și când aș ține în mână un somon.
Mă puteți scuza o secundă? O să mă duc să...
Doar un minut, o secundă.
Comandați-mi o băutură.
Într-un pahar mic. Revin imediat.
- Alo. - Trish.
Sunt amândoi aici. Trebuie să vii aici. Mă hiperventilez.
Ți-am spus că nu ar trebui să te întâlnești cu doi tipi în același timp.
Ce?
Nu ai nici eleganța și nici umilința să pierzi ca un bărbat, nu-i așa?
E vorba de Heinrich.
Este în L.A. Trebuie să ne ocupăm de asta imediat.
Știi, ești incredibil. Serios, ești.
Trebuie să-mi scot pălăria în fața ta. Asta este impresionant.
- Ascultă. - Ia-ți mâinile de pe mine.
- Asta nu este... Tuck. Tuck. - Ia-ți mâinile de pe mine, amice.
Da?
- Da, în regulă. - Unde te duci? Hei, unde te duci?
Poți face asta. Ești o femeie încrezătoare care poate face unui conflict.
O să leșin.
Am avut asta între dinți tot timpul?
Ieși afară de aici. Spune-le hotărârea ta. Sunt raționali.
Ar putea chiar să devină prieteni.
Probabil își vor strânge mâinile.
Mi-au transpirat sânii.
Ar fi trebuit să te ucid în Kandahar când am avut ocazia.
Ce? Râdeai, amice?
Eu eram singurul care te ținea în viață în Kandahar, amice.
Eram singurul tău prieten.
Prieten?
- Voi doi vă cunoașteți? - Ei bine, Lauren...
- Voi doi vă cunoașteți? - Da.
Ce a fost asta? Un fel de pariu? Un fel de joc?
Să vedeți cine câștigă primul fata?
- Nu, nu, nu. - Lauren...
- Lasă-mă să-ți explic. - Lasă-mă pe mine să explic.
- Sunt... Nu, de fapt... tu ai făcut... - Lauren, ascultă... Taci.
Am avut încredere în voi.
Lauren. Lauren.
Este mai rău decât am crezut. Se cunosc.
- Ce? - Nu știu cum.
Am... am intrat și spuneau că erau prieteni, sau ceva de genul ăsta.
Poftim, bea asta.
- Dumnezeule, ce e asta? - Este Screwdriver.
Adică, este mai mult vodkă.
Dar sunt sigură că este și suc de mere sau altceva acolo de undeva.
Mă simt ca o idioată. Credeam că le pasă. Putem să plecăm?
Da, sigur, am putea merge la un bar... Ce...?
- Dumnezeule. - Ce...?
Scuzați-mă. Vă pot ajuta cu ceva?
- Dă-i cheile. - Nu vreau mașina.
Îi vreau pe prietenii voștri.
Să nu vorbești cu mine, amice. De fapt, să nu-mi mai vorbești niciodată. Să nu...
- Este Sade? - Sade nu este exclusivă, prietene. Iisuse.
- Uite. - Pune-o pe speaker.
În regulă.
Bună, Lauren, îmi pare foarte rău în legătură cu ce s-a întâmplat.
Lauren, sunt FDR. Îmi pare foarte rău în legătură cu ce s-a întâmplat.
- Vrei să faci liniște? - Haide, poate vrea să vorbească cu mine.
Atunci de ce nu te-a sunat pe tine?
- Nu știu. - Taci.
Tu să taci.
- Lauren... - Nu, să tăceți amândoi.
Să veniți neînarmați la depozitul 22 din San Pedro.
Sau o să o ucid pe frumoasa voastră prietenă și pe prietena ei.
Dacă văd poliție sau orice agent pe o rază de 1,5 kilometri...
o să îi primiți capul prin poștal.
Să fiți acolo într-o oră.
Dacă mergem la depozitul ăla, ea nu o să plece vie, și nici noi.
- Ce este asta? - GPS. Am pus un satelit să o urmărească.
Ai pus un satelit să o urmărească?
- Desigur. Tu nu? - Nu.
Nu am pus un satelit să o urmărească. Este imoral. I-am pus un GPS în telefon.
- Fură mașina asta, Tuck. - S-a făcut.
- Mulțumesc. - Se îndreaptă spre est pe strada Venice.
- Încearcă să nu o dai în bară cu asta. - Tu să încerci să nu faci asta.
Nu mai repeta orice spun eu.
FDR, ținta este nemișcată.
Un kilometru și jumătate până la contact.
Tuck, negativ, un kilometru, ca să fiu mai exact.
Bine, du-mă mai aproape. O să fac figura Monte Carlo.
Negativ, nu avem unghiul potrivit. Trebuie să faci un Karachi inversat.
Bine. Doar du-mă mai aproape.
Nu! Ce faci? Nu!
- Trish! - Am rezolvat.
Rahat!
Condu, idiotule!
Ce naiba se petrece?
O să fiu sincer cu tine, Lauren. Nu sunt agent de turism.
- Serios? - Eu nu sunt căpitan de vas.
Nu, zău!
Dumnezeule!
- Dumnezeule. - Bine.
Ține volanul, te rog.
- Fato, te-am văzut conducând. Ia volanul. - Nu o să conduc mașina asta.
- Întoarce. - Rahat!
Tuck!
- Mi-ai lipsit. - Știu. Și tu mi-ai lipsit.
- Te iubesc, omule. - Și eu te iubesc.
- Ne-am întors. - Dumnezeule. Sunt Yoko.
Bună ziua, sunt Susan Walsh și transmit în direct din studio...
- Mamă. - Da?
Ăla e tata?
- Unde naiba se duc? - Se îndreaptă spre sud pe autostrada 310.
Dar autostrada aia este neterminată.
100 de metri, 70 de metri. Rămân fără drum.
Sper că poți să-l ierți, Lauren.
- Este cel mai bun tip pe care-l cunosc. - Prostii, amice.
Voi doi aparțineți unul altuia. Serios, locul vostru este lângă celălalt.
Mulțumesc, Tuck, ea deja a ales.
Nu. Nu, nu am ales.
- Nu ai ales? - Nu ai ales?
- Ce? - Nu, adică, am ales, dar...
- În lumina a tot ceea ce am aflat, simt... - Tuck.
- Este blindată. - Farurile.
Trageți în faruri.
Impactul frontal deschide airbag-urile la toate modelele de după anul 2006.
- Ești în regulă? - Da.
- Bine. - Da.
Sunt bine.
Bine, luați-vă o cameră.
- În acest moment nu știm cum a început. - Nu cred că este agent de turism.
Este posibil să fie implicat un grup terorist german...
precum și doi agenți federali.
- Pot să mă uit la rana asta, dle? - Nu, sunt bine.
Voiam să-ți spun. Din cauza asta te-am invitat în oraș.
Da, este în regulă. Eu...
Este în regulă. E în regulă, înțeleg.
- Bine. - Este în regulă.
Joe știe despre asta?
Nu.
Nu, nu încă, dar cred că o să știe într-un minut.
În regulă.
Ar trebui... probabil ar trebui să plec... Probabil ar trebui să plec.
În regulă.
Bine.
Ai grijă de tine.
Hei, Tuck.
O să... mă ocup de toate astea.
Mulțumesc.
Bine.
O să ne vedem... ne vedem în birou?
Nu.
Ne vedem pe teren, amice.
- Vino aici. - Vino aici.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
- Familia ta întotdeauna. - Da. La fel și tu.
- Ai grijă de tine. - Ai grijă de ea.
Așadar...
Așadar când am luat totul în considerare, a fost...
Nu mai gândi.
O să mă faci să regret asta, nu-i așa?
Pentru tot restul vieții tale.
Ai văzut asta? Ai văzut, a funcționat.
- A funcționat. Vezi asta? - Ce ți-am spus?
Ești fericit? Bine, du-te și ia-ți adidașii. Du-te.
- Nu mă asculți. - Amice, pot să vorbesc puțin cu tine?
Asta e tot. Ridică-te.
Un om curajos mi-a spus odată: "Durerea este slăbiciunea care părăsește trupul".
La revedere, slăbiciune.
Slăbiciunea părăsește trupul.
Du-te. Vorbește puțin cu prietenii tăi.
Hei.
Așadar nu ești agent de turism?
Nu.
Asta sunt eu.
Bună... eu sunt Katie.
Bună. Eu sunt Tuck. Mă bucur să te cunosc.
- Tuck? - Așa este. Da.
Mă bucur foarte mult să te cunosc. În sfârșit.
- Îți este foame? - Da, îmi este foame.
Ei bine, vrei să luăm cina? Ca o familie?
Da, da, vreau.
În regulă, bine.
În regulă, amice, e timpul să plecăm.
Alo?
Hei, iubitule, folosești parașuta, nu-i așa?
Da, desigur.
Are fire foarte extensibile și o încuietoare cu triplă asigurare.
Are cinci corzi.
Dumnezeule, ador când vorbești vulgar.
Mâine seară mergem la Nana. Să nu uiți să îi spui lui Tuck să vină cu Katie și cu Joe.
- Hei, mâine seară mergem la Nana, da? - Cu Nana vorbești?
Nu.
I-ai spus?
- Sunt pe cale să-i spun. - Mult noroc.
Te iubesc, scumpo.
- Și eu te iubesc. - Pa.
O să-ți organizez cea mai grozavă petrecere a burlacelor!
- Ești sigură că ar trebui să facem asta? - Te-am pus eu vreodată în direcția greșită?
- Frate. - Hei.
Am cerut-o pe Lauren de soție.
Vrei să-mi fi cavaler de onoare?
- Săritura din alergare! - Hei, ești în regulă.
Știu că este puțin ciudat având în vedere că te-ai culcat cu ea și restul, dar...
Nu îți face griji în legătură cu asta, Lauren nici măcar...
Cred că este o dreptate poetică, nu-i așa?
Ce?
Ei bine, am vrut să-ți spun de ceva vreme, dar m-am culcat cu Katie.
O singură dată. Acum mult timp. Înainte ca voi doi să vă cunoașteți.
- Te-ai culcat cu soția mea? - Nu era soția ta. Nu o cunoșteai.
- Te-ai culcat cu soția mea? - A fost acum foarte mult timp, omule.
Eu nu m-am culcat cu Lauren.
- Ce? - Eu nu m-am culcat cu Lauren!
Nu, doar te-am lăsat să crezi asta, bine? Să crezi asta, să te fac gelos.
- Nu te-ai culcat cu Lauren? - Te-ai culcat cu soția mea!