Із моменту виникнення людства і протягом його історії
існували визначені ритуали змужніння.
Ці ритуали були переломним моментом,
бо чітко визначали мить, у яку хлопчик ставав чоловіком.
Наприклад, коли хлопчик уперше йшов у битву
разом з іншими чоловіками.
Ви знали, що раніше обрізання робили на очах у всього села?
Слава Богу, моє пройшло без глядачів.
Потім найважливіша подія у житті: одруження.
Ви все правильно почули.
Шлюб був головною метою як хлопчиків, так і чоловіків.
Бо у ті часи
у хлопців не було іншого способу отримати бажане від дівчат.
А сьогодні? Світ змінився, друзі.
Чоловікам не треба докладати таких зусиль, щоб отримати бажане.
У нас є Інтернет.
В Інтернеті можна бути ким завгодно.
Чоловіки нині грають на своєму полі,
тому жінкам трапляється один із видів чоловіків.
Навіть не знаю, з чого почати.
Є «Гравець».
ГРАВЕЦЬ
Привіт, Зікі.
Це ти надіслала?
-Вони не мої, вилупок. -Точно не твої?
Чекайте, я не закінчив. Ще є «Матусин Синок».
МАТУСИН СИНОК
Вітаю з Днем закоханих.
І тебе, мамо.
Дякую, любий.
Я краще залишу вас двох наодинці.
Чекай, ти куди?
Усе гаразд, Майкл. Я не хочу вам заважати.
-Я тобі зателефоную? -Не варто.
Бідненька.
Блондинка.
Також є «Мрійник». Він дуже кумедний.
МРІЙНИК
Я звільнився.
Так, я...
Я хочу бути шеф-кухарем.
Спочатку ти хотів бути медиком, потім PR-агентом. А тепер
хочеш бути шеф-кухарем?
Мила, це моя мрія.
Справді, Домінік? Бо я мріяла стати балериною і Джанет Джексон.
Коли мені було сім років.
-Знаєш, ким я хочу стати тепер? -Ні.
Твоєю колишньою.
І наостанок - є також «Гуляка». Передавай м'яч!
ГУЛЯКА
Це тобі від мене.
Гаразд, подивимось.
-Нічого собі! Барабанний дріб. -Ось так, здоровило.
О, Господи. Так, я згодна, згодна!
На що ти згодна?
Це сережки,
які я згодна цінувати понад усе.
-Так тримати. -Я ж вам казав.
-Гей! -Хочете пива?
Я не кажу, що у світі немає хороших чоловіків.
Візьмемо за приклад «Щасливо Одруженого Чоловіка».
За ним іде мій улюблений - «Щасливо Розлучений Хлопець».
Погляньте на цю усмішку.
Коротше кажучи, баланс сил змінився.
Зік, це ще не всі мої проблеми з Гейл.
Вона мене пиляє, кричить, у неї постійно змінюється настрій.
Не треба так зі мною розмовляти. Я ж дорослий чоловік.
-Дорослий чоловік? -Ти ж знаєш, Домінік, я дорослий.
Це ж не єдині ваші проблеми, так?
-Зік, не починай. -Я просто питаю!
Ні, продовжуй. Не спиняйся! Кажи, що хотів!
Ходять чутки, що Гейл тебе лупцювала.
Яке було друге слово?
-Ніби, «лупцювала». -Ні, друге слово було «чутки».
Бо нічого такого не було, Зік. Це лише чутки.
Седрик, одного дня ти прийшов із синцем біля вуха.
Я впав зі сходів! У мене вдома дуже слизькі сходи.
Ти колись ходив по них у черевиках?
Отже, вона тебе відлупцювала, і тоді ти впав зі сходів?
-Тепер усе зрозуміло. -Як смішно.
Гляньте - білий сміється з проблем свого брата.
-Такого не було. -Ні, було.
Я тобі дещо скажу, Джей.
Чорні маршували й боролися, щоб лупцювати і знущатися один із одного.
-О, Боже. -А ти не маршував.
І не маєш права щось казати. Як і ти, Беннет.
Я по телевізору бачив. У лютому часто показують ці марші.
-Припини. -Ну, лупцювала тебе жінка.
Нічого страшного.
-Буває і гірше. -Колишня жінка. Ясно?
Звикайте до цієї думки. Скоро вона стане колишньою.
Коли ви насміхаєтесь із моїх страждань, мене це вбиває.
Не можу дочекатися, коли ви переживете щось таке.
Ходімо до «Раш Стріт», Беннет пригощає.
Я сьогодні вечеряю з Крістен.
Не переймайтеся, вона зрозуміє. Я їй напишу смс.
Вітаю, друзі.
Сьогодні до нас завітав автор бестселерів Стів Гарві.
Знаєте, я просто намагаюся пояснити жінкам, що часи змінилися,
а правила гри - ні.
Я отримую тисячі листів від жінок,
які не можуть знайти чоловіка, втримати чоловіка
чи отримати від нього бажане.
Поки ви не зрозумієте, як чоловік кохає,
як він діє, як він мислить,
поки ви не розберетесь із його світоглядом,
ви ніколи не переможете у грі під назвою «кохання».
Ми дуже хочемо перемогти тебе у цій грі, Стів.
МИЛА, ТИ НЕ ПРОТИ, ЩО Я ПОГУЛЯЮ З ХЛОПЦЯМИ? Я ПРИНЕСУ ТОБІ ПІЦУ. ЦІЛУЮ
Я живу зі своїм хлопцем уже п'ять років,
і він каже, що кохає мене і хоче бути зі мною.
Але я не розумію, чому він і досі не запропонував одружитися?
Він не запропонував одружитися, бо ви цього від нього не вимагали.
Ми повернемося після реклами.
РАШ СТРІТ
Привіт!
Я Седрик. Седрик, Седрик.
Я неодружений. Саме тому не ношу обручку.
Вибач, але моє серце належить Ісусу.
Так, я все розумію. Я теж люблю Ісуса.
Я говорив із Ним сьогодні. Я сказав: «Слухай, Ісус, мені потрібна дівчина!»
Потім приходжу сюди, а тут ти, тож я сказав: «Дякую, Ісусе».
Бачили, як Седрик намагається звабити цю штучку?
О, вона йому не по зубах.
З таким підходом програєш не почавши.
-Що ти маєш на увазі? -Я краще піду звідси.
Гей,
вона божевільна. І коліна в неї страшні.
Вибачте, міс, я помітив, що ви...
Щиро кажучи, мені байдуже, що ви там збираєтесь сказати.
Я вас розумію.
Але я вже вас бачив раніше, і ви завжди така гарна...
І тому ви будете мене пам'ятати.
А тепер - чому б вам не піти звідси.
Не розумію, навіщо ви огризаєтесь.
Я просто намагаюся сказати: що б це не було, не варто втрачати рівновагу.
Втрачати рівновагу?
Я не хотів вас образити.
-Дозвольте вам дещо сказати. -Але з вами щось не так.
Зазвичай вас оточує аура, але зараз я її не бачу.
Не знаю, чи це сталося через стосунки чи через роботу.
Невже вгадав?
Через роботу?
Ну...
щиро кажучи,
мене звільнили з роботи два місяці тому.
Через фінансову кризу.
-Як усе пройшло? -Погано, друже.
Я не міг їй нічого сказати. Не знаю, що зі мною сталося.
Ще й із рота пахне.
-Випий пива. -Відчуваєш?
Не дозволяйте цьому вкрасти вашу усмішку, бо саме усмішка
колись зробить вас директоркою великої компанії.
Бачите? Ви знову усміхаєтесь.
І я усміхаюся.
Тепер я піду звідси, наче фея, бо я дуже щасливий.
-Наче фея? -Так.
-Бажаю чудового вечора. -Дякую.
Тебе відшили.
Заждіть.
Вона його кличе, щоб влаштувати ще якесь божевілля.
Ось.
Мабуть, знову його відшила. Двічі.
Вона божевільна, так?
Постійно говорить про Ісуса, а ще не розмовляє англійською, так?
Така моя вдача. Вона дала мені свій клятий номер телефону.
Темний Лицар знову переміг.
Правда, Крістен чудова?
-Непогано. -Вона неймовірна.
Не розумію, навіщо їй цей хлопець.
-Ніхто не розуміє. -Який у тебе кредитний рейтинг?
Він нещодавно виріс. Зараз чи то 400, чи то 430?
Чорт забирай! 430? Тобі навіть звичайну кредитку не видадуть!
А у білих людей рейтинг не складає одразу 500?
550, якщо ти мулат - 475.
Седрик!
Так, Гейл.
Гейл, послухай мене уважно! Мені це байдуже!
Мені байдуже, що ти візьмеш із гаражу! Забирай хоч увесь гараж.
Дозволь мені дещо тобі сказати. Ось чого я хочу. Алло?
Гейл?
Слухайте, я вам кажу.
Вона не дала мені договорити. Мені це не подобається.
Слухай, Седрик, коли ви вже розлучитесь?
Приблизно через чотири тижні, 367 годин,
22 хвилини й 32 секунди.
Але точно я не знаю.
-Хто таке рахує? -Знаєте, що нам треба?
Треба відзначити із Седриком цю подію і поїхати на гру.
У неділю я не можу. Вечеряю з матусею. Вона приготує кассероль.
-Вона це робить щонеділі. -Я в неділю також не можу.
У Джони урок гри на скрипці.
О, Боже, чувак, у твоєї дитини постійно якісь уроки.
Чекай. Твій син грає на скрипці?
-І на віолончелі. -То він - гей.
Його гра на скрипці, не робить його геєм.
Ні, робить.
-Назви хоча б одного скрипаля-гея. -Твій син.
Слухайте. Седрик скоро звільниться з пазурів Гейл.
Назавжди. А ми збираємось це проґавити.
Заради чергового уроку Джони?
-До речі, грає він просто жахливо. -Справді?
Я очікував на це від них, але не від тебе.
-Що означає «від них?» -Від чорних, чи як?
Саме так.
Я не злюся, бо він хоча б наважився це сказати.
Слухай, у тебе ж є вуха. У хлопця немає слуху.
У нього велика сольна партія. Вони гратимуть пісню «Геп Бенд».
«Ти скинула на мене бомбу», і він зіграє фінальне «Бейбі».
У мене є ідея. Я попрошу маму запросити нас на вечерю.
Вона приготує печиво з шоколадом і кассероль. Зараз їй зателефоную.
Майк, я тобі зараз засвічу по пиці.
Хотів іще додати «тупоголовий».
Я не піду в гості до твоєї матері святкувати своє розлучення!
-Але ж нам треба поїсти. -Я не хочу вечеряти з твоєю мамою!
Не піду я додому до твоєї мами.
Вона придбала новий фільм
Тайлера Перрі «Пісні про кохання».
Ми чудово проведемо час, трохи розслабимося.
Я скажу, чим усе закінчується: Джанет Джексон у кінці захворіє на СНІД,
а божевільний чоловік викине своїх дітей з вікна. Задоволений?
Можемо тепер повеселитися? Поїхали!
-Гаразд, піднімемо пляшки! -Так, пане.
Гаразд, я з вами.
Життя чудове, друзі. Хай так буде завжди.
Ніхто з нас не знав, що першу бомбу вже було скинуто.
Нам оголосили війну.
Таємниця, що ми її ретельно намагалися зберегти,
потрапила в руки до ворога.
ДІЙ ЯК ЖІНКА, ДУМАЙ ЯК ЧОЛОВІК
Нас зрадив один із нас. Чоловік.
Чоловік із пенісом.
Який не мав цього робити.
Через його дії розгорнувся бліцкриг,
який вплинув на всю нашу зграю.
Стів, ми маємо ще одне питання із залу.
Я весь час сплю з хлопцями, які не хочуть стосунків.
-Чому б вам не припинити з ними спати? -Ви це чули?
Чоловіки поважають жінок із принципами. Спробуйте це зрозуміти.
Саме так.
Я - одна з партнерів у юридичній фірмі, маю власний будинок,
але не можу знайти хлопця вже три роки.
Чому я не можу знайти чоловіка, який би відповідав моїм стандартам?
Можливо, вам треба трохи їх відкоригувати.
-Яка маячня. -Тобто, погодитись на те, що дають?
Ви заробляєте сотні тисяч. Він теж має стільки заробляти?
Так.
Ви маєте власний будинок. Він теж повинен його мати?
Так, звичайно.
Є ще одне питання із залу.
Привіт, Стів. Я зараз зустрічаюсь із хлопцем і хочу знати,
коли буде варто познайомити його з моєю дитиною?
Я розумію, що самотня матір не повинна водити до себе додому
натовпи чоловіків.
-Саме так! -Я це розумію.
-Але якщо у чоловіка є серйозні шанси. -Що робиш, мамо?
Що ти сказав?
-Доброго ранку, мамо. -Доброго ранку, любий. Сніданок на столі.
...а ви будете зустрічатись із ним півроку і лише потім познайомите його з дітьми,
і вони йому не сподобаються, чи навпаки,
вгадайте що? Ви згаяли півроку свого життя.
Це правда. Підтверджую.
Алекс?
Алекс!
Прокидайся!
Дивися, я купила нам два подвійних лате.
-Дякую, люба. -Тримай.
Я подумала, що нам знадобиться трохи кофеїну після вчорашнього.
Було просто чудово.
Піду в душ.
Зараз повернуся.
Я тебе чекатиму.
-Нікуди не йди. -Не хвилюйся, не піду.
Милий, я подумала, що нам варто сходити на перше справжнє побачення.
-Може, підемо в кіно? -Так, люба.
Так і зробимо. Адже у нас із тобою тепер серйозні стосунки.
Я думала сходити на новий фільм Тайлера Перрі.
На той, у якому хлопець погано ставиться до дівчини,
але потім гарний хлопець приходить і рятує її,
і в кінці вони обидва знаходять Ісуса.
Алекс? То ми підемо на фільм Тайлера Перрі?
Алекс!
МІШЕЛЬ МЕНІ ДУЖЕ СПОДОБАЛОСЯ
«Мішель?»
Мене звати Мія, покидьок!
Мія.
Цей нігер вкрав мою каву?
Немов хтось ураз випустив давню таємницю
у твердій і м'якій обкладинці.
Це для мого клубу книголюбів.
-Це для мене! -Це для моєї мами!
Вперше у житті жінки припинили
питати в інших жінок поради щодо стосунків.
Серйозно?
-У мене є одна зайва. -Дякую.
Натомість, вони звернулися до чоловіка.
ХЛОПЦІ БУДУЮТЬ НАМЕТИ, ЧОЛОВІКИ - БУДИНКИ.
До Стіва Гарві.
Він був відомим коміком, але цього разу було зовсім не смішно.
З того дня життя вже ніколи не було колишнім.
КНИЖКОВИЙ МАГАЗИН
«Матусин Синочок» проти «Самотньої Матері»
Вибачте?
Привіт. Гей, ви часом вчилися не у школі Фейрфекс?
Так.
Я теж там учився. Майкл Гановер.
-Кендіс Холл. -Я вас пам'ятаю.
Я вчився разом із вашою сестрою Лізою.
-Наступний. -Вибачте, я вас не пам'ятаю.
Так, я ж був півтора метри на зріст і важив сорок п'ять кілограмів.
У мене були криві зуби й окуляри.
Можливо, так ви мене згадаєте?
Так, дійсно.
Не знаю, чи це добре, чи ні. Ви хочете мене відшити?
Ви підросли. Та ще й як.
А ви не змінилися. Чудово виглядаєте.
Ну, вам точно варто знову вдягти окуляри.
Ні, взагалі-то, у мене короткозорість.
До того ж, хіба можна забути своє перше кохання?
Я дивився, як ви йдете по коридору, і просто
скаженів від вашої усмішки.
Я забагато базікаю. Це від того, що я нервую.
Наступний.
Приємно було познайомитись. Тобто, побачитись.
Приємно, що мене нарешті помітили.
Наступний.
Кендіс?
Давайте вип'ємо кави чи ще чогось?
Згадаємо про минуле, якого в нас ніколи не було.
Не можу. Мені треба забрати мого...
-Чоловіка? -Ні.
-Хлопця? -Ні, сина.
Може, тоді повечеряємо?
Так.
«Гуляка» проти «Дівчини, яка мріє про обручку»
-Я все зрозуміла. -Що?
Примусити Джеремі одружитися - це як примусити Джеремі пофарбувати кухню
або опустити стільчак.
Не дочекаєшся, поки не почнеш вимагати.
А я нічого від нього не вимагаю.
Ти знала, що ми і досі платимо за все окремо?
-Хіба ти не сама так хотіла? -Так, поки була у коледжі.
Він мав сплачувати за навчання, і мені стало його шкода.
Я і досі за це розплачуюся.
Привіт, я - Крістен.
-Привіт, заходьте. -Вітаю, розпишіться, будь ласка.
-Вітаю. -Дякую. Йому вже шість місяців.
Не можемо дочекатися.
Дякую.
Ну, ходімо.
-Обережно на сходах. -Ось у нього є план.
Він знає, чого хоче, і знає, що має.
Я заробляю на життя, продаючи шикарні будинки,
а сама наче живу у гуртожитку для хлопців.
На минулий День закоханих він запросив хлопців до нас.
Отже, ти хочеш сказати...
О, Господи, я теж хлопець, тільки з вагіною!
Богом клянуся, Фродо Беггінсу було легше, ніж мені.
-Вибач, кому? -Фродо з «Хоббіта».
Не люблю хоббітів.
Я також. Це така дурня. У Джеремі був набір шахів із ними.
-Просто безглуздя. -Гаразд, то що ти будеш робити?
Хитрощами змусиш його подарувати тобі обручку?
Я не збираюся його дурити. Я вимагатиму у нього обручку.
Минуло вже дев'ять років.
Чому ти думаєш, що раптом усе зміниться?
Бо я дізналась дещо нове.
О, правда?
Так, бо Стів пише: «Не треба ненавидіти гравця».
Змініть правила гри.
Тепер ти кидай.
Чекай! Спершу підніми праву ногу.
Та ти самець.
Справді? Я самець?
Я живу з однією жінкою вже дев'ять років.
Я - Стедман Грем у сфері стосунків, ясно?
Брате, я не кажу, що ти «ловелас».
Я кажу, що ти самець кота, якому
відрізали яйця, і тепер його жінка - голова сім'ї.
-До речі, як справи в Крістен? -Чудово.
Ми з нею вчора до двох годин ночі грали на приставці. І їй сподобалося.
Не сподобалося. Вона грала лише заради тебе.
Я знаю свою жінку, ясно? Фентезі? Наукова фантастика? Фігурки героїв?
-Вона любить усе, що подобається мені. -Ні, вона це каже, щоб
тебе втримати, повір. Глибоко у душі вона думає:
це якась маячня.
Що за чорт?
Звісно, Джеремі ще не готовий до шлюбу, бо і досі грається в іграшки.
Час трохи прибрати у будинку.
Ти - перший.
Ні. Саме в цьому твоя проблема, Гейл.
Ти не слухаєш, а лише постійно говориш.
Я сказав, що прийду завтра.
Ні, ні, ні. Слухай, Гейл...
Я не збираюся з тобою сперечатися.
Я постійно щось кажу, а ти не даєш мені... Алло? Гейл?
Ну ось. Вона знову кинула слухавку.
Які є три кільця у шлюбі?
Гадки не маю.
Кільце на заручини, обручка і коло пекла.
А у твоєму випадку - кільце на ремені, яким тебе били.
Зараз не дуже слушний час. Ви всі мене недооцінюєте, бо я низенький.
Ні, бо ти дурень.
Як справи? Що нового, друзі?
Що з тобою сталося?
-Ти що, обкурився? -Так, обкурився!
Ти або обкурився, або я не брешу на сайтах знайомств.
Я радію життю, панове.
Я зустрів одну дівчину.
Ні, взагалі, вона навіть не дівчина. Я зустрів жінку.
Ти сам як жінка.
«Мрійник» проти «Жінки, що сама як чоловік»
Замовлення готове!
Вгадай, хто знову прийшов? Восьмий столик.
Вона тобі не пара, Домінік.
Так не буває, плейбой.
Вона витрачає тут більше за вечір, ніж ти заробляєш за місяць.
Може, і так, але уяви, скільки вона збереже, якщо я буду для неї готувати.
О, ти збожеволів.
Домінік. Де цибуля?
Так, шеф, уже несу.
-Чудово виглядаєш. -Справді?
-Так. -Дякую, ти дуже люб'язна.
Дюка взяли до Дитячої ліги, я купила новий ноутбук і зустріла хлопця.
Мабуть, спробую білого сібаса.
-Чекай, чекай, чекай. Кого зустріла? -Хлопця.
Справжнього? Не надувного?
Не треба так дивуватися. Це не те...
Люба, я просто кажу, що з часу твого розлучення минуло вже два роки.
І три або й чотири з того часу, як ти займалася сексом.
Лорен, я сказала, що зустріла хлопця, та я не збираюся заміж.
Поки що.
Розповідай мені всі подробиці. Не тягни.
-Вона гарна? -Просто вогонь.
У неї великі цицьки?
Так, розкажи про її буфера.
Буфера. Так кажуть тільки білі.
Авжеж. Нам подобаються груди.
Ти навіть не білий, Беннет. Ти прозорий.
-У нього добрі очі. Такі душевні. -Так!
Він дуже чутливий.
Мабуть, у неї велика дупа.
У неї щось середнє між Джей Ло і Сереною Вільямс.
Я б міг під нею сховатися від дощу.
-Якось забагато дупи. -Так не буває.
Це правда. Що більше, то краще.
Але це не просто фізичний потяг, а й розумовий.
Йому подобається «Безсмертне життя Генрієтти Лакс».
Він придбав книгу для клубу книголюбів своєї матері. Він милий, правда?
-Так, а ще гей. -Він справжній джентльмен.
-Вона повія. Я це знаю. -Точно, повія.
Слідкуйте за тим, що кажете, зрозуміло? Вона не повія.
Вона - справжня леді.
-Ти вже в неї під каблуком. -Радій, поки можеш, Майк.
Повір мені, так буде не завжди.
Спочатку усе чудово.
А потім починається реальне життя.
Коли ти прокидаєшся, заходиш до вітальні
і бачиш, як вона дзюрить у твої кросівки.
І не просто у кросівки.
А в ті, що зі шкіряними вставками,
звідки сечу нічим не відмиєш.
Майк, не слухай його. Стосунки - це прекрасно.
-Я просто кажу. -І коли ви з нею зустрічаєтесь?
У суботу ввечері. Спершу їй треба знайти няньку, а тоді...
-Для кого, для собаки? -Ні, у неї є син.
-Що? -У неї є дитина.
Обережно з самотіми матерями.
-Чому? -Бо вона - самотня матір.
Вона не шукає розваг і божевільного сексу.
Розваги й божевільний секс у неї вже були.
-Так. -Вона шукає чоловіка.
Батька для свого сина. До речі, де його батько?
-Гарне питання, Зік. -Дякую.
Можливо, він психопат. І відсидів за вбивство її колишнього хлопця.
Або один із тих, хто ховається у кущах
і чекає, доки незнайомець підійде до будинку його колишньої.
А тоді раптом вистрибує з кущів
і б'є незнайомця по голові цеглиною,
бо навіть не здогадується,
що стосунки у хлопця із його колишньою суто платонічні.
Його так і не спіймали?
Ні, це глуха справа. Лягаві її нізащо не розкриють.
Сказали, що не змогли знайти цеглину.
Я просто кажу, як іноді буває.
-Усе це не має значення. -Справді?
Якби ви лише побачили її усмішку!
-От чорт. Гаразд! -На добраніч, Майк.
Я йому про цеглину, а він мені - про усмішку.
-Є одна проблема. -Я так і знала, він раніше був жінкою.
Ні.
-Він, знаєш, він... -Що?
Трохи молодший за мене.
Ти викрала підлітка, так?
Ні, насправді він здається доволі зрілим.
Чого я взагалі хвилююся?
Ми ще й на побаченні не були.
Мені треба визначити, чи він мене вартий.
-Вартий? -Які в нього плани на майбутнє?
Які в нього цілі? Чи він достатньо заробляє?
Тільки не вивалюй усе це на нього одразу.
Я знаю, не турбуйся. Буду хитрою.
Ти? Та невже?
Я буду діяти як жінка, але мислити як чоловік.
О, ти теж наслухалася цього лайна?
Він пояснює, як чоловіки сприймають навколишній світ.
Чому я маю нехтувати своїми стандартами? Хто так робить?
Вибач. Якими стандартами?
Мені потрібен чоловік рівний мені.
Ясно? Або принаймні привабливий, культурний чоловік,
понад метр вісімдесят на зріст, щоб добре заробляв
і не соромився мого успіху.
Досить ганятися за привидом Джеймса Мерріла.
Він уже багато років одружений.
Він був непоганий.
Ну ось, знову. Давай проведемо невелике дослідження.
-А ось і про тебе. -Будь ласка, не треба...
«Сильна, незалежна і самотня жінка».
Я не хочу, щоб якийсь лисий письменник
розповідав мені, що я сильна і незалежна.
Люба, це і так зрозуміло.
Але ти ще й самотня.
А ти - стерво.
Лорен, ти занадто сильна.
Жінка не може бути занадто сильною. І знаєш що?
Якби я була чоловіком, посада директора в одній із найбільших компаній світу
була б для мене перевагою. Від дівчат не було б відбою.
Але чоловіки від таких тікають.
Справа не лише в роботі, Лорен.
Що сказав Марсель на побаченні,
коли ти насміхалась з його вибору вина?
-Можна було обрати щось краще. -Що він сказав?
«Тобі не потрібен чоловік, Лорен, ти сама як чоловік».
Вітаю з минулим днем народження. Це тобі.
Невже всі ці очікування йдуть тобі на користь?
Вони лише приносять тобі розчарування.
Люба?
Я зайшов випити пива, але придбав нам вечерю.
О, Господи. О, Господи!
Мої плакати! Нас пограбували!
Крістен! Ти вдома?
Так. Що горить? Що сталося?
Хіба не бачиш, що нас пограбували?
Не хвилюйся. Я просто трохи прибрала в будинку.
-Прибрала в будинку? -Так.
Ліга справедливості? Дарт Вейдер? Губка Боб?
Де вони? З ними все гаразд?
З ними все гаразд. Вони в безпеці.
Я просто вирішила, що нам варто пофарбувати вітальню.
Пофарбувати?
-Так. -І зробити перестановку.
-Перестановку? -Так.
Я думав, що тобі і так подобається. Навіщо це тобі?
Бо ми живемо, наче у гуртожитку.
-О, припини. -Ми вже дорослі, Боже ж.
Ми достатньо заробляємо.
Саме час інвестувати в будинок і перетворити його на справжню оселю.
З обіднім сервізом, келихами і
новим диваном.
Що не так із моїм старим диваном?
Любий, ти знайшов його на смітнику.
Так.
Я впевнена, що Анналіза саме на ньому й завагітніла.
Він пропалений, запльований, в ньому живуть кліщі ще з 2006 року.
-Ти перебільшуєш. -Зовсім ні.
Твоя тітка, що мочиться, коли сміється.
Вона його вщент обмочила минулого Різдва.
Це огидно. Ми живемо, наче тварини.
Я ж відчистив плями й сліди попелу від цигарок.
Цей диван - частина нашого минулого.
І тому нехай залишається в минулому.
Отже, ось кілька ідей.
Ми можемо разом їх розглянути.
Дізнатися, які у світі існують стилі.
Визначитися з палітрою відтінків.
Знаю, що тобі подобається фіолетовий.
Розумієш?
Був такий час, коли ти віддавав перевагу оранжевому.
Я краще вдруге подивлюся з тобою «Листи до Джульєтти».
Я знаю. Ти плакав у кінці, коли вони знову зустрілися.
Я не плакав, ясно?
У мене почалася алергія на чийсь парфум у кінотеатрі.
Ти придбав диск із саундтреком.
У цього фільму чудовий саундтрек.
Насправді, я в цьому не розбираюся. Розумієш?
Може, ти краще впораєшся сама
-без мене? -Справді?
-Справді. -Сама?
Так.
-Я тобі довіряю. -Чудово.
Гаразд, дозволь спитати.
Де той хлопець, із яким ти спала хоча б раз за останні 90 днів?
Тобто Джон?
Гей! Мила!
Як справи, лялю?
Ми тоді чудово провели час.
Справді, Алекс?
Так, Мелані. Я збирався тобі зателефонувати.
Мелані? Мене звати Мія, нігер.
Мені вже час іти. Я тобі ще зателефоную.
Ти що, щойно назвав її Мелані?
Я не дозволю йому мене засмутити.
У мене все чудово, моє життя неймовірне.
«Гравець» проти «Дівчини з правилом про 90 днів»
Не знаю, Соня. Я бачу чоловіків наскрізь.
У мене наче рентгенівський зір.
Ми постійно жаліємося,
що хлопці не хочуть серйозних стосунків,
а хочуть лише сексу.
Але сила весь цей час була на нашому боці.
Так. Справді?
Так! Ми маємо солоденьке.
Хто має солоденьке, той контролює гру.
Гаразд, зрозуміло. Що за солоденьке?
-Це метафора. -Що вона означає?
Ну...
-О, солоденьке! -Солоденьке!
Зрозуміло. Солоденьке!
Я тобі кажу, сила в солоденькому.
Отже, що треба робити з солоденьким?
Покласти у холодильник,
міцно зачинити дверцята і нікому не давати.
Гаразд.
Доки хлопчик не підросте і не заслужить його.
Зрозуміло.
Це як у моєї сестри - правило п'ятого побачення. Щось таке.
О, ні. Це - дитячі забавки.
Нам потрібно щось набагато радикальніше.
Тобі треба придбати книгу; там про це є цілий розділ.
«Як здобути повагу чоловіків: правило 90 днів».
Ти що, обкурилася?
-Ні. -Хто чекатиме 90 днів?
Якщо великі компанії мають випробувальний термін,
то і я можу його мати.
Коли я працював у компанії «Форд»,
випробувальний термін становив 90 днів.
Довелося працювати на них 90 днів, перш ніж вони дали мені соцпакет.
Форд розумів: «Треба подивитися, як співробітник проявить себе.
Якщо буде приходити вчасно
і зуміє проявити себе, дамо йому соцпакет».
Отже, якщо компанія «Форд» чекає 90 днів, перш ніж дати працівнику соцпакет,
чому жінки не можуть так зробити?
Розумієш, у цьому наша біда.
Ми постійно даємо першому-ліпшому чоловіку, який пахне «Аксом»
і думає, що мене звати Мелані.
Це неважливо, адже у дівчат також є потреби.
Послухай себе. Невже ти справді думаєш, що зможеш чекати 90 днів?
Так. Я цілих шість місяців мріяла про хлопця,
з яким познайомилася на весіллі.
Із яким ти переспала на пляжі?
І який так мені і не передзвонив.
Так, тому я точно зможу чекати 90 днів.
Я навіть зможу чекати на 90 днів більше.
Мені так набридли чоловіки.
Може, варто почати зустрічатися з жінками.
Я дам вам 50 доларів, якщо ви поцілуєтесь.
-Але з язиком. -Іди геть!
Хоча б спробуйте.
Що не так із чоловіками у цьому поколінні? Ні, справді!
Я питаю себе про це щодня.
Що трапилося із повагою до жінок?
Куди поділися принципи?
Дозволите вас пригостити, милі дами!
Звичайно. Дякую за те, що запропонували.
-Навіщо це вам... -Що?
Ви прагнете блискучої розмови?
Або хочете обговорити нюанси війни в Чечні?
Я не обговорюю політику під час першої зустрічі...
-І ми також... -О, я все зрозуміла.
Вас зацікавила моя зовнішність, так?
Побачили, перетворили на секс-об'єкт і схотіли
залізти у мої штани?
Ні в якому разі.
А що тоді? Адже ми з вами не знайомі.
Може я психопатка.
Або серійною вбивцею. Або у мене 16 особистостей.
-Мені віскі з колою. -Зараз.
А їй - 16 таких самих!
Мене звати Зік.
Мія.
Приємно познайомитись, Мія.
День перший, залишилося ще 89.
Замовлення на 16-й столик!
Домінік, паркувальник загинається. Піди допоможи йому.
-Дякую. -Дякую.
Це ж моя машина!
Хто сказав, що треба йти на компроміс?
Де тут вікно?
Вікно. Вікно, вікно.
Введіть напрямок руху.
Двері відкриті.
Чорт.
Привіт.
Якби я була наївніша, я б вирішила, що ви мене переслідуєте.
Ні, я просто...
Вирішив покататися, ось і все.
Будьте обережні за кермом.
Заждіть.
Передумали?
Дозволите запросити вас на вечерю?
Може, завтра ввечері?
Це чудово, що ви - сильна, впевнена жінка з гарною роботою,
але чоловіки - ми.
У нас у ДНК закладена потреба бути годувальником.
І якщо ви не даєте нам почуватися сильними і важливими,
ми навряд чи зможемо зізнатися вам у коханні.
Ми просто знайдемо жінку, з якою почуватимемося як чоловіки.
Так, повію.
Ми - наче собаки: якщо нас пестити, ми завжди будемо вам вірні.
Так, собаки. Все правильно, Стів.
Не потрібна мені ця книга.
ЯКІ В ТЕБЕ ЦІЛІ У ЖИТТІ?
Любий, сьогодні Дженніфер з тобою посидить.
Ти йдеш грати в бінго з бабусею?
-Ні, взагалі-то, у мене побачення. -Справді?
З чоловіком чи з жінкою?
З чоловіком! Дюк, звідки такі питання?
Я чув, як бабуся казала, що вже не знає, хто тобі більше подобається.
Знаєш, я не проти.
Гей, вибачте, я спізнився.
-Беннет, скоріше, починаємо гру. -Що сталося?
Вчора була найкраща ніч у моєму житті.
-Хіба? -Ти не повіриш.
Я думав, що тебе вчора звільнили.
Все гаразд. Я зароблятиму вдвічі більше на доставці їжі.
Сподіваюся, вона того варта.
Що ти робитимеш далі?
Обережно!
За тобою!
Я відвезу її в «Лаундж».
Моріс виділив мені приватну кімнату,
тож мені доведеться заплатити лише за вино і залишити щедрі чайові.
Непогано. А повезеш ти її на своїй «Хонді Сівік» 2005 року,
в якій немає бамперу, чи на тій машині за 155 тисяч, в якій вона тебе бачила?
Мабуть, доведеться сказати їй правду.
І що ти їй скажеш? Що ти - безробітний учень кухаря?
Зік, я безробітний випускник кулінарного інституту. Ми вже це обговорювали.
-Так, та я не про це. -Дурна ідея.
Зовсім нікудишня, Домінік. Якщо хочеш її завоювати, доведеться брехати.
Якось я сказав Гейл, що виграв у лотерею,
і треба гроші на бензин - забрати виграш.
Вона дала мені 20 доларів.
-Не треба їй брехати. -Я не збираюся їй брехати.
Гаразд, зажди. Не треба їй брехати. Просто дещо замовчувати.
І трохи недоговорювати.
Скажи їй, що ти - висококласний шеф-кухар, що зараз знаходиться у пошуку.
Твоя машина зараз у ремонті.
Вона думатиме, що твоя дорога машина
зараз у ремонті.
Кузен має компанію з прокату лімузинів.
Візьми у нього лімузин.
Напоїш її, нагодуєш,
відмітишся в неї на сідницях і потім скажеш правду.
Гейл вирішила, що я - менеджер, коли ми з нею познайомилися.
А я просто розносив пошту.
Але ж ти після цього став менеджером.
Гейл тут ні до чого.
-Вона влаштувала співбесіду. -Ні, Томас.
Не перебивай мене, Майк.
Гейл постійно так робила, я цього не люблю.
Гаразд, Домінік, як би там не було,
щойно жінка закохається, вона погодиться на що завгодно.
-Повір мені. -Тільки якщо все зробиш правильно у ліжку.
-Гаразд. -Тримай!
Годі тобі, друже.
-Піду помию м'яч. -Просто витри його.
У мене у сумці є дезінфікуючий засіб.
Вибачте. Я квартирою помилився.
Це ж моє щасливе крісло.
Що ви робите?
Любий! Ну, що думаєш?
Ми цілий день провели у магазині й вирішили
обрати стиль модерн із нотками вінтажу.
-«Ми?» -Так. Це Джанні, наш дизайнер.
Старе виносимо, нове заносимо, чудово, еге ж?
Мені здається, що це навіть не схоже на наш дім, люба.
Так виглядає так, що тут живуть дорослі люди.
-Я у захваті. -Стійте!
Поставте крісло на місце.
Щасливе крісло залишиться.
Компроміс.
Що в біса за...? Ти тепер говориш італійською?
О, Господи.
-Це і є твоя сукня? -Так!
Твій зад у ній виглядає чудово.
Ні, вона занадто сексуальна.
Так не буває.
Соня, він має протриматись 90 днів, а не 90 секунд.
Я хочу виглядати як улов, а не як трофей.
Гаразд, який в біса улов?
Саме тому тобі треба прочитати цю книгу!
Не хочу я її читати.
Стів каже, що чоловіки рибалять з двох причин.
По-перше, для того, щоб не вмерти з голоду.
Це означає, що їм потрібен улов - хтось, кого вони приведуть додому,
познайомлять зі своєю мамою і з ким захочуть провести ціле життя.
По-друге, вони це роблять заради трофею.
Отже, вони шукають когось,
ким вони зможуть вихвалятися перед приятелями
і повісити на стіну, наче приз.
Але тут треба пам'ятати, що трофей зазвичай викидають назад у воду.
Ну ось.
Гаразд.
Як я виглядаю?
Як улов. Із чудовим задом.
-Так? -Так!
Гаразд. Тепер питання - що він скаже?
Тепер мені потрібен мій перелік.
Який ще перелік?
Будь ласка, прибери вино з мого переліку!
Подруго, ти збожеволіла.
Тут перелічено все,
що мені можна і чого не можна робити сьогодні на побаченні.
Таке враження, що ти зібралася на війну!
-Так, подруго, бо любов - це поле бою. -О, Боже.
Стів каже, що треба встановити дуже високі очікування
ще до того, як сядеш до його машини,
бо інакше станеш «Дівчиною Пік-пік».
Ким?
Пік-пік. Він відчиняє машину, ви одразу сідаєте.
Йому навіть не треба відчиняти перед вами двері.
Не бачу нічого поганого в тому, щоб бути «Дівчиною Пік-пік».
Ти чудово виглядаєш.
Дякую.
Просто неймовірно.
Як мило!
Куди їдемо? Чорт забирай, яка коротенька у вас спідниця.
Розумію. Це не професіонально.
Вибачте, сер, вирахуйте це з моїх чайових.
Двері відчинені.
Я не ходжу на побачення з хлопцями, які навіть двері мені не відчиняють.
-Справді? -Справді.
-Серйозно? -Так.
От чорт!
Не може бути.
Попалася!
Карета готова.
Дякую.
Ти жартівник, га?
Ще й який.
Кожна жінка має задати чоловіку кілька важливих питань,
аби визначити: чи є у хлопця на вас плани,
чи він просто хоче з вами порозважатися.
Які в мене цілі?
Тобто на завтра?
-Покурити травку. -Я відповім на твоє питання:
мабуть, мої цілі і плани у житті співпадають.
Як це?
Ну, все своє життя я тяжко працював і намагався довести,
що чогось вартий, але зараз я шукаю
знаєш, когось, із ким я міг би це розділити.
-Отже... -Отже...
Давай, ти перша.
Які в тебе цілі у житті?
Знаєш що? Я б хотів пропустити вечерю і перейти одразу до солодкого.
Саме тут усе почалося,
-розумієш? -Справді?
Чудовий вибір.
Дякую. Дякую.
Отже, Лорен, розкажи мені більше про себе. Чим ти займаєшся?
Працюю на керівній посаді.
У медійній компанії. Так.
Але давай не будемо про мене і роботу.
У мене був важкий тиждень.
Розкажи мені про себе. Чим ти займаєшся?
Я - шеф-кухар.
Справді? І де ти працюєш?
Ну, взагалі-то
-зараз я обираю між двома варіантами. -Навіть так, га?
Так. Але я не хочу... Не хочу наврочити, розумієш?
Так, розумію. Гаразд, нічого мені не кажи.
Знаєш що? Давай взагалі не будемо говорити про роботу.
Так, давай.
Отже, чого ти хочеш від стосунків?
Які в тебе цілі у житті? Обирай сам, на яке питання відповісти.
Щиро кажучи, я дуже хочу одного дня відкрити свій власний ресторан.
Вибач, знову мова пішла про роботу.
Ні, це твоя мрія.
Про мрії можна розмовляти. У мріях немає нічого поганого.
Як приємно чути таке від жінки.
Просто я вірю, що можна втілити будь-яку мрію,
якщо достатньо наполегливо до неї рухатися.
Цілком із тобою згоден.
-За мрії. -Будьмо.
Пам'ятаєш, як ми вчилися у коледжі, накурювалися і
розмовляли кілька годин поспіль?
Так.
Про наші мрії, плани і цілі у житті.
І про подорожі у часі.
Наприклад, що ти думаєш про майбутнє, Джеремі?
Навряд чи ми будемо всюди літати на повітряних машинах, але дроїди...
Дроїди там точно будуть. Навіть не сумніваюся.
Ні, я маю на увазі наше майбутнє, Джеремі.
Які в тебе плани на майбутнє, Джеремі?
Ти що, Опра?
Ти кумедна.
У мене є ідея - створити колекцію для дівчат-рокерів,
тож насправді це дуже захоплююче.
-Так, дійсно захоплююче. -Так.
Так.
Тож,
які у тебе плани на життя?
Я живу кожною миттю, розумієш?
О, зрозуміло.
Непогано.
О, зроби голосніше. Ну ж бо, зроби голосніше.
Це мої друзі... Так.
-Ти їх знаєш? -О, так. О, так.
Моя група колись грала у них на розігріві.
У тебе є група?
Була.
Ми навіть якийсь час записувались.
Дай послухати ваш диск. Ну ж бо!
Чому ти вирішила, що у мене є диск?
Я не знаю людей, які б грали у групі R&B
і не мали диску зі своїми піснями в машині.
Ох, я зараз почуваюся таким унікальним!
-Саме тому ти потягнувся за ним. -Так.
Ну, покажи.
Нічого собі!
Здуріти можна.
Гей, у мене принаймні не було скаженої укладки.
Що?
Постав свій улюблений трек.
О!
Будь ласка, задайте команду.
Диск. Програти
сьомий трек.
Граю сьомий трек.
Учора мені наснився сон, наснився сон
Про тебе
Це ти написав?
Тепер усі мої думки, усі мої думки Про тебе
Просто чудово.
В якусь мить я забув про любов
Та через мить вже знову мріяв про нас
Хто вона?
Хто?
Дівчина, яка розбила тобі серце.
Чому ти думаєш, що мені розбили серце?
Сьомий трек.
Я висловив усе у пісні.
Учора мені наснився сон, наснився сон Про...
О, Господи.
-Гаразд. Гаразд, зажди, зажди. -Що, що не так?
Просто... Я зазвичай не роблю цього на першому побаченні.
Гаразд, я розумію.
Я також християнин. Я поважаю, знаєш, твоє рішення і...
Я справді чудово провела час.
Я також.
Ну, дякую.
-Ну ось. Я її досяг. -Досяг чого?
Мою справжню ціль.
Ах ти ж самець!
Послухай...
Я думав про це цілий вечір. Я хочу познайомити тебе зі своєю матір'ю.
-Справді? -Для мене це дуже важливо.
Ну...
...а я хочу познайомити тебе зі своїм сином.
Залюбки! Просто назви час і місце...
Привіт, я Дюк. Ти мацав мою маму?
Ох, ні. Це був просто поцілунок, братику, навіть не по-дорослому.
Зрозуміло. Любиш комп'ютерні ігри?
А ти грав у «Стріт Рейсер 3?»
-Ні. -То ти життя не знаєш, друже!
На добраніч, Кендіс!
Дякую. На добраніч.
-Радий знайомству, Дюк. Впевнений, що... -Я теж радий знайомству.
Я чудово провела час.
Я теж чудово провів час.
Гаразд, гаразд.
Це був поцілунок на добраніч.
Гаразд, знаєш що? Я б зараз випив кави.
-Кави? -Так.
Так. Тут за рогом є чудовий бар.
-Тобі сподобається. -Що... значить, ось так?
Ти вгадав.
Скільки чекати, доки ти мене запросиш до себе?
П'ять побачень.
На каву.
На добраніч.
Це стерво божевільне.
Доброго ранку, красуню.
Привіт.
Дякую.
-Я приготував сніданок. -Серйозно?
Так.
-У мене на кухні? -Давай сюди.
Це звичайне яйце по-флорентійськи, але з додатками,
адже я використав твої залишки тайської їжі.
Звичайне? На вигляд просто неймовірне.
Ну, потім скажеш, як тобі.
Як смачно.
Так? Люблю, коли жінка вміє їсти.
А я люблю, коли чоловік вміє готувати.
Можливо, якось повторимо?
Соку, будь ласка!
Трохи гостро?
Дякую.
Хто це?
Це моя ліпша подруга Кендіс.
-Зрозуміло. -А це мій хресник Дюк.
Знаєш, ти зовсім не схожа на звичайну хрещену матір.
Ну і слава Богу.
Знову прийшов без запрошення, га?
Я не очікував, що ти будеш тут.
Сподівався, що ти гулятимеш по її будинку.
По-перше, я тут живу, а ти - ні.
По-друге, у неї є правило п'яти побачень, перш ніж вона мене запросить.
Можеш повірити? Я - нігер-жигало, справжній «нігало».
Правило п'яти побачень? Вона мусульманка, чи що?
Вона - примадонна.
Не може увійти у двері, доки я їй не відчиню.
Гейл теж так робила. І діяла цим мені на нерви.
«Відчини двері. Як я можу увійти, якщо ти не відчиниш мені двері?»
«У мене руки болять. Відкрий скоріше ці кляті двері!»
-Саме тому з нею покінчено. -Ну і правильно.
Вона тобі не потрібна. У тебе є я,
-і у нас із тобою щось особливе. -Відчини їй двері.
Надворі 2012 рік. Це ти мені маєш двері відчиняти.
Я не знаю, Соня, з ним я чомусь стаю іншою.
Раніше я вважала себе незалежною і сильною, але...
-А з ним що? -Ну, здається...
ЗІК: ПІДЕШ ЗІ МНОЮ ЗАВТРА ПОВЕЧЕРЯТИ?
Це від нього.
«Підеш зі мною завтра повечеряти?»
-Ну що, підеш? -Мабуть, піду.
Але я не ходжу на побачення з хлопцями, які запрошують мене через смс.
Я НЕ ВІДПОВІДАЮ НА ЗАПРОШЕННЯ ЧЕРЕЗ СМС
Вона сказилася.
Знаєш, Гейл завжди їла лише білки -
казала, що так корисніше.
Можеш вдягти сорочку, поки куховариш?
Якось ти рано.
Чого ти прийшов сюди і сяєш, наче завагітнів?
Хлопці.
Гей, тобі перепало. Ох! На першому ж побаченні?
-Брату пощастило. -Так, правда.
І тепер у мене кепські справи.
Ми навіть не поговорили про мою роботу.
-Він тобі справді сподобався. -Так, дуже.
Я навіть не знаю, скільки він заробляє.
І знаєш що? Мені байдуже!
Я вірю в його мрію.
Вона вважає, що я перспективний шеф-кухар.
Із крутим Мерседесом.
І сексуальним водієм лімузину. Я чудово виглядав.
Особливо коли кашкет одягнув набік.
Слухайте, вона втече від мене, коли я скажу їй правду.
Тоді ні в якому разі не кажи їй правду.
-Дякую. -Тягни, скільки зможеш.
Не зізнавайся аж до третього триместру.
-Я так не можу. -Домінік, я ж тебе знаю.
Докори сумління тобі не притаманні. Повір мені.
Чесність дуже переоцінюють, друже.
Так говориться у Біблії. У Старому Заповіті.
Просто я не хочу будувати стосунки на брехні.
Це називається «шлюб».
Не треба мене дурити. Я знаю, в чому справа. Справа в сексі.
Ти не показав, на що здатен у ліжку.
Саме тому ти прийшов сюди такий напружений
і невпевнений у собі.
Якщо не дуже добре вдув, самооцінка одразу падає.
Знаєш, що він зробив? Він полінувався у ліжку. Ось у чому справа.
Так. Треба завжди бути на висоті.
Я так більше не можу. З мене досить.
Слухай, чувак, одягни сорочку. Тут лише ми!
Тут нікого, окрім нас, немає!
Отже, у неї є син?
Так! Дюк. Йому шість років. Чудовий хлопчина, такий енергійний.
Це величезна відповідальність, любий.
Так, вона дуже відповідальна жінка, мамо.
Я кажу не про неї, а про тебе.
Ти справді думаєш, що зможеш зустрічатися з самотньою матір'ю?
Ну, мене ж виховала одинока матір, правда?
Але я не така, як всі, любий.
Повір мені, мамо. Вона тобі сподобається.
Слава Богу!
Хоча б щось знайоме.
Єдине місце, що не змінилося і досі виглядає, як і раніше.
Гей, Джей, що з тобою сталося?
Моя Фортеця Самотності перетворилася на бісів склад магазину декору.
-Що це означає? -Я вам кажу, він використовує шифр.
Слухайте, Крістен зробила ремонт.
Ремонт? Чому ти одразу не сказав?
Ні, вона не зробила ремонт. Вона вчинила диверсію.
Всі ознаки моєї особистості зникли! Мої плакати,
окуляри з «Крейсеру Галактика», які тобі так подобалися - все зникло.
Дозволь?
І навіть у тебе не спитала? Просто все викинула на смітник?
-Це якийсь бісів заколот. -Якесь божевілля.
Почуваюся, наче хтось інший.
Наче хтось теплий і модерновий із відтінком вінтажу.
Це в нього губи сверблять. Від герпесу.
Не треба було пити із пляшки Зіка.
-А ще вона викинула мій диван! -Слава Богу!
Слава Крістен!
-Цей диван був повен спогадів. -То ось що так смерділо?
-Ми всі займалися сексом на цьому дивані. -Я - двічі.
-У тебе цей диван із часів коледжу? -Так!
Це примхи білих.
-Ні, це примхи Джеремі. -Ні, це примхи білих.
Я викинув свій диван, щойно закінчив коледж.
В якому коледжі ти вчився?
ДеВрай, зимовий випуск. Червоний диплом.
Ти на чиєму боці?
Жоден чорний не дозволить своїй дівчині
сидіти на смердючому дивані з коледжу.
-Правду кажеш, хлопче! -Як би там не було,
ти маєш знайти спосіб, як придбати меблі, а сплатити за них можна і пізніше.
-Але ти так не роби. Це примхи чорних. -Це примхи чорних!
Ви постійно так робите. Купуєте те, що не можете собі дозволити.
Седрик і досі за весілля не розплатився!
Я поступово виплачую борги.
Крістен - чудова дівчина.
Не псуй чудові стосунки через якийсь диван, гаразд?
Щось трапилось.
Гра вже почалася,
але ніхто з нас її не дивився.
Поки ми сиділи там і намагалися дивитися гру,
наша команда програвала.
Команда суперника будувала плани, розробляла стратегії
і прораховувала наступний хід.
Привіт.
Ще не спиш?
Я думав, ти спиш.
-Не могла відірватися. -Так.
Джеремі навіть не здогадувався, що його атакують.
Боже, сьогодні таке сталося. Я зустріла молодшого брата Сари.
Він розповів, що влаштувався на роботу до «Неверсофт».
Молодець.
Так.
Хіба тобі не пропонували пройти там практику?
Так. Але я відмовився і знайшов справжню роботу.
Так, на посаді нижчої ланки, на якій ти і досі працюєш.
Що?
Мої брати навіть не знали, що їм оголосили війну.
Вони застрягли у медовому місяці.
Вони занадто захопилися життям.
Гаразд, хто зголоднів?
Я зголоднів, але мила, мила!
Чорт! Нічого собі зад!
Так, непоганий. Вона вродлива.
Годі вам, хлопці, вона ж чиясь донька.
Стривай, це і є твоя самотня матір? Її звати Кендіс?
-Так, Кендіс. -Я знаю цю одиноку матір.
Вона - ліпша подруга Лорен.
Виходить, вони грають у баскетбол тричі на тиждень,
і Домінік каже, що Майкл - найуспішніший із його знайомих.
-Справді? -Тобі пощастило!
Це правда. Але знаєш що?
Майкл каже, що Домінік - просто неймовірний шеф-кухар.
Я знаю, знаю! Обожнюю, як він готує.
-Слухай, стерво. -Що?
Влаштуємо подвійне побачення.
-О, це погано. -Це дуже погано.
-Ходімо грати у баскетбол, хлопці. -Ходімо.
Не ходи на подвійне побачення.
Так. Чорт, Седрик.
Серйозно?
Я просто не встиг одягнутися.
Джей, ми через тебе програємо!
-Через мене? -Гей, ти все зіпсуєш.
Коли я ставлю заслони, ти маєш цим скористатися.
-Ти забив одне очко. -Те очко змінило хід гри.
Усе. З наступного тижня змінюємо склад команд.
Я не хочу з ним грати.
Це не я кидаю повз кільце!
Вибачте, ви вже закінчили? Ми хочемо пограти на все поле.
-О, так. -Займайте поле.
Ні, ні, ми ще не закінчили.
Ми ще хочемо трохи пограти в баскетбол, друже.
Схоже, що ти обрав не те поле.
Ми вже відіграли три гри!
-Так, Седрик, ми закінчили. -Ні.
Ми не закінчили. Вибач.
То ви вже йдете, чи як?
Так, ідемо. Я вже збирався йти...
Йдемо? Ти хто такий, драбино?
Чому б тобі не навчитися нормально розмовляти?
Чому б тобі і цій збільшеній версії Принца
не повернутися на свою половину і не продовжити гратися між собою?
Якщо хочете зайняти поле, виграйте своє право, як мужики.
Хочете зіграти за поле?
Ти мене почув.
Я що, заїкаюся? Невдахи.
Так просто нас не позбутись.
-Ми - мужики! -Седрик.
Приходять сюди і думають, ніби нас налякали.
-Ти, мабуть, жартуєш. -Ні, я кажу серйозно. Саме так...
От чорт.
Я думав, що їх двоє. Я не бачив інших.
Повернися і скажи, що тобі шкода.
-Вже запізно. Будемо грати. -Вибачся.
Не буду я ні за що вибачатися. В таких ситуаціях треба бути мужиком!
Гаразд. Хочете грати - будемо грати.
-Хочеш пограти? -Седрик, припини!
-Седрик! -Що ти робиш?
-З тобою все гаразд? -Вставай.
Який сором.
-Я дійсно хотів його забрати. -Ми це зрозуміли.
Богом клянуся, я зробив усе можливе.
Я розтягнув стравохід в останній грі, тому я цей раз пропущу.
Стравохід у тебе в грудях.
-Замовкни. -Зік, нам потрібно шість гравців.
До біса Зіка, будемо грати вп'ятьох.
Ми - чоловіки. Ми шнуруємо взуття так само, як і вони.
-Так, тільки у них взуття більше. -Байдуже. Будь чоловіком!
Коли почнеться гра, обери собі гравця і тримайся поруч із ним.
Ходімо. Хутчіш.
Ця - моя. Обирайте собі гравців. Я вже обрав.
Вітаємо вас у готелі «Маріот» у Лос-Анджелесі.
Але раптом кулька луснула.
У Домініка все пішло шкереберть по обіді у вівторок.
...найвдаліший рік в історії компанії.
Вона не лише наймолодший директор в історії, а й найкращий.
Пані та панове, Лорен Харріс.
Дякую.
От чорт.
-Мамо? Проходь. -Вітаю!
Мамо, будь ласка, познайомся з Кендіс.
Привіт!
У Майкла проблеми почалися у середу.
Я так багато про вас чула.
Ну, а я про тебе - жодного слова!
Ми розмовляли про неї вчора за вечерею.
-Ну, я не пам'ятаю. -Мамо, що ти таке кажеш.
Я не пам'ятаю.
Який гарний у вас дім. Просто розкішний.
О, погляньте! Нічого собі,
у мене фото сина стоїть у такій самій рамці!
О, так, ти - та, в якої є дитина.
Дозволь запитати, люба,
що батько твоєї дитини говорить про твої зустрічі з моїм Майклом?
Чи він у в'язниці?
Розумієш, я не знаю, як у вас там прийнято.
У в'язниці? Чому ви так вирішили?
Кендіс, хочеш, я покажу тобі будинок?
Так, чому б тобі не показати Тендіс будинок?
Кендіс. Я - Кендіс.
Тен... Тендіс?
Я - Кендіс, через «к»...
Ти їй дуже сподобалася.
-Ходімо на екскурсію. -Ходімо. Ну ж бо.
Вони ніби розповідають історію, правда?
Я намагалася відобразити кожен особливий момент у житті мого хлопчика.
Мабуть, ти вже не пам'ятаєш, як я подарував тобі цей браслет.
У Парижі був такий маленький магазин із гарними коштовностями...
Пам'ятаєш свій вираз обличчя, коли ти відкрила коробку?
Так, пам'ятаю.
Я думав, що це було у Мілані.
Ні, ми ще вийшли з ресторану...
Мила, а це моя кімната. Тут відбувається вся магія.
-Нічого собі. -Як тобі?
Наче часова капсула.
Я все залишила без змін, бо він іноді тут ночує.
Ти тут ночуєш?
Тільки у неділю. Нічого особливого.
Неділю він завжди проводив зі своєю матір'ю.
І так буде завжди.
Я готую його улюблені страви, і ми граємо у раммі.
Мама грає в раммі краще за всіх інших.
Та ну, годі.
Я не робитиму цього на очах у Кендіс.
Ну, давай свій брудний одяг.
Брудний одяг?
Мамо, давай я тобі допоможу. Мені потрібні чисті шкарпетки.
Як вони смердять!
Та я не проти. Просто буду прати їх трохи довше.
Файно-файно-файно! Зараз відмиємо крихітку Майкла!
МАТУСИНІ СИНОЧКИ
занадто прив'язані до матері
не хочуть дорослішати
їх не змінити
Чорт.
Зік отримав сюрприз у четвер.
Ще так рано. Чим хочеш зайнятися?
Ну, це ж наше п'яте побачення?
Справді? Не знаю, я не рахувала.
Та невже?
Тож, зайдеш на каву?
Гаразд.
Так.
Тут доволі тісно,
але я насправді придбала її через французькі вікна і
через те, що вона недалеко від роботи.
-Отже... -Неймовірно.
Можливо, нам варто влаштуватися зручніше.
Так.
-Так. -Так.
Поставлю якусь музику.
Або знаєш що? Краще ти обирай.
Добре.
Це вінілові платівки?
Так, я трохи старомодна.
-Зараз повернуся. -Гаразд.
Нікуди не йди. Тобто...
Нікуди не йди.
-Добре. -Гаразд. Гаразд.
Нічого собі. Ти і справді старомодна.
Як тобі вдалося знайти цю музику на платівці?
Ні.
Отже, яку каву ти більше любиш?
Бачте, Зік не сподівався,
що іноді запрошення на каву саме це і означає -
запрошення на каву.
З трьома порціями віскі.
Який ти дурник.
Гей!
О, Седрик, що у тебе цього разу скінчилося?
Молоко.
Дозволь поставити серйозне питання. Я що, схожий на Ідріса Ельбу?
Це мені сказала вчора стриптизерка у «Вологій лощині»,
але у мене була ціла купа купюр по долару,
тому я не знаю, чи вона казала щиро.
Не відповідай. Просто забудь.
Але мені було приємно, коли вона це сказала.
Отже, здається, когось вчора запросили на каву. Як усе пройшло?
Ми попили каву.
-І? -І поїли м'ятного печива.
І?
І поговорили про дитинство, мистецтво і музику,
а ще про Платонів «Міф про печеру». Що це взагалі таке?
Це дуже глибокий твір.
Як книга Дона «Меджика» Хуана
про його роботу сутенером і вуличну мудрість - рекомендую.
П'ять побачень, а я отримую лише каву. Що з нею не так?
З нею все гаразд. Що з тобою не так?
Здається, старий нігер-жигало почав втрачати навики.
Я маю стосунки, але не маю сексу,
хоча насправді мені потрібен секс і не потрібні стосунки.
То коли ти з нею знову побачишся?
У суботу, нігер. Не пхай носа не в свої справи.
Молодець.
Зік, коли підеш нагору і зазирнеш до туалету,
тобі може здатися, що унітаз забився, та я не знаю напевно.
Я просто не знаю, де у тебе вантуз,
тому хай це для тебе не буде несподіванкою.
Там багато лайна.
-Отже, ми не спали цілу ніч... -І що...
І говорили про все на світі.
То ти ще не дістала десерт із холодильника?
-Звичайно ні. -Молодець.
Але я не брехатиму і не казатиму, що це було легко.
Коли він мене поцілував, це вже було наче секс.
Тож дякую за пораду стосовно трусиків.
Які ти вдягнула?
-Бабусині. -Бабусині труси?
Я казала - фокус із огидною білизною спрацює.
-А ти не слухала. -Він спрацював.
І тепер, коли дійшло до справи, невже ти справді думаєш,
що зможеш протриматися 90 днів?
Монік!
-Я Мія! -Зателефонуй мені!
Я Мія, недоумок!
Так, я впевнена, що зможу протриматися ще 74 дні.
Молодець, Монік.
-Я скасую побачення. -Чому?
Він працює офіціантом.
Дозволь нагадати тобі, гаряча штучко, що ми обидві два роки працювали
офіціантками в «Олів Гарден!»
Кендіс, ми тоді вчилися в коледжі.
А я кажу про дорослого чоловіка, який визнав,
що йому було доручено припаркувати Мерседес,
на якому він за мною погнався.
Це навіть романтично.
Це жалюгідно.
Мені здавалося - тобі байдуже, скільки він заробляє.
Що ти віриш у його мрії.
Але ж не в його пусті фантазії. Годі тобі!
Гаразд, добре. Можеш кинути першого хлопця,
для якого ти важливіша за усе,
бо він не заробляє сотні тисяч доларів.
Слухай, він навіть тисячу не заробляє.
А я не можу вкладати свій час у щось, що
ніколи не принесе вагомі дивіденди.
Лише послухай себе!
Домінік - людина, Лорен, а не інвестиційний портфель.
Як каже Стів Гарві, ідеальних чоловіків не існує.
В чомусь треба йти на компроміси. Що ти втрачаєш?
Свій час.
Чекай. То вона тебе кинула?
Збиралася. Але відволіклася на дзвінок.
-От халепа. -Знаєте що?
До біса її модні презентації і раду директорів!
Я достатньо заробляю і плачу податки, майже завжди.
Домінік, я з тобою згоден.
Я теж американець, і я тебе підтримую.
Я теж з тобою згоден.
Так, ми з тобою.
-Як справи, Майк? -Як сам?
Як усе пройшло між Кендіс і твоєю мамою?
Все було...
Я призупиню стосунки з Майклом.
-Чому? -У нього вже є жінка, яку він любить.
От сучий син. Хто вона?
-Його мама. -Що? Яка гидота!
Моїй мамі вона сподобалася.
Так, авжеж. Твою маму жодна жінка не влаштовувала.
Чому ти думаєш, що вона одразу прикипить до цієї самотньої матері?
-Бажаю успіхів. -Ось, слухай.
«Давай перенесемо похід на пляж!
Я обіцяв відвезти маму на репетицію хору».
Я не збираюся знову щось таке терпіти, і Дюк також не повинен.
Ми обидва заслуговуємо на справжнього чоловіка.
Ну, тоді підніми планку.
О, Боже, не можу повірити, що цитую фрази із тієї дурної книжки.
Скажи Майклу, що не хочеш ставати між ним і його матір'ю,
і якщо він хоче і далі з тобою зустрічатися,
ти маєш бути в його житті на першому місці.
Вона знає його все життя. Я не зможу це змінити.
Тоді покинь першого чоловіка, якого ти зустріла за три роки
і який щиро дбає про вас із Дюком.
Чекай, адже ідеальних чоловіків не існує, чи не так?
Що ти втрачаєш?
Хіба не про це ти товкмачила мені цілий вечір?
Гаразд.
Я спробую, якщо ти спробуєш.
Настали жахливі часи.
Хлопці опинилися під жорстокою атакою.
Але все змінилося у той доленосний день.
ФАБРИКА СІДНИЦЬ
Cкажи: як це - офіційно бути вільним чоловіком?
Чудово. Гаразд, слухайте:
-я можу робити все, що захочу. -Так.
-Коли захочу і з ким захочу. -Добре.
Я вільний від будь-якої тиронії.
-Правильно - «тиранії». -Замовкни!
-Дай йому договорити! -Я не хочу, щоб ти робив помилки у словах.
Гаразд! Я вільний від будь-якої тиранії й утисків.
І жіночого бурчання, раз і назавжди. Ви мене чуєте?
Взагалі, єдина жінка, з якою я хочу сьогодні говорити,
танцює зараз на «Фабриці сідниць».
А як же «Волога лощина?»
Її закрили. Через порушення санітарних норм.
Я теж про це чув.
Та «Фабрика сідниць» мені подобається більше,
бо там дівчата розкутіші. Якраз такі, як мені подобається.
Седрик! Який жах.
Не судіть мене! Я зараз проходжу болюче розлучення.
Лорен підтвердила, що ми підемо на побачення.
Я думав, що ви із Лорен розбіглися.
Чого ти пхаєш носа у чужі справи?
Я думав, що вони з Лорен розбіглися.
Ти потрапив у халепу!
-Гіршу, ніж Майк. -Чому це «гіршу, ніж Майк?»
-Хочете цікаву історію? -Ні.
Седрик, розкажи, як ти познайомився з Гейл.
Я візьму цю пляшку і розіб'ю тобі об пику,
якщо ще раз згадаєш про Гейл.
Я не хочу говорити про Гейл! Я хочу говорити лише про цицьки й сідниці!
Слухайте, це Кендіс. Думаєте, варто відповісти?
Ні в якому разі! Дай мені телефон. Спершу брати, потім дівки.
Алло. Кендіс?
Гей, як справи, люба?
-Майкл. -Я якраз про тебе думав.
Слухай, я думала залишити тобі повідомлення.
Ні, лялю, ти говориш зі мною.
Слухай, Майкл.
Нам треба поговорити.
Дами, одна з найжахливіших фраз для кожного чоловіка - це фраза
«Нам треба поговорити».
Це означає одне із двох: або вони зробили щось не так,
або вам дійсно треба поговорити.
-Вона хоче поговорити. -Щось новеньке.
Чувак, це погано.
Добре! Сподіваюся, у тебе від розмов вуха повідсихають.
Коли жінка хоче поговорити, добра не жди, так?
Так. Принаймні, у моєму домі.
Крістен завжди була такою веселою і спокійною,
а тепер лізе до мене з балачками,
пиляє, допитує: «Які в тебе цілі у житті?
Які плани на майбутнє? Джеремі, як ти ставишся до стосунків?»
А я граю в «Кол оф дьюті».
Стоп, стоп, повільніше. Що ти щойно сказав?
Що, про цілі у житті, плани...
-Не змушуй мене повторювати... -Божевілля. Знаєш що?
Кендіс задала мені ті самі питання на першому побаченні.
Мія також питала мене про те саме.
Лорен - також.
Знаєте що? Знаєте, хто задавав мені ці питання?
Ніхто! Бо стриптизерки про таке не питають!
Слухайте, що вона мені сказала.
Вона сказала: «Я тобі не трофей».
Що таке «трофей?»
Це наче приз. Коли ти вихваляєшся дівчиною перед друзями.
Про що ти взагалі говориш, Беннет?
Про це казали в шоу Опри.
-Навіщо ти дивишся Опру? -Подобається.
То кажи: «Я не гей», як мелеш
це на вечірці на честь розлучення.
До неї в гості приходив Стів Гарві.
Він написав книжку. Для жінок, але про чоловіків.
-Стів Гарві - ведучий? -Я теж щось таке чув.
Він штовхнув нас під автобус! Як негарно. Хіба так роблять?
Я думав, Стів Гарві - брат, але...
-Я теж. -Що?
-Що «ти теж?» -Я нічого не говорив.
-Розкажи, про що книга. -Про різні речі.
Ось заради чого ми руйнуємо мою вечірку. Заради якоїсь інформації.
Я знайшов її в Інтернеті. Ось відгуки...
-Треба також завантажити цю книгу. -Ні, тільки не зараз.
Ти казав: «Спершу брати, потім дівки».
-Хвилинку. -Так! І знаєш що?
Брату потрібна дівка!
Кишені повні однодоларових купюр,
а ще на мені нема трусів.
Я сьогодні не надів трусів.
А ви будете другими пілотами.
Ну, то полетіли!
Давайте святкувати! Ну ж бо... Полетіли зі мною, друзі! От чорт!
Поганенько виходить.
Так, алло, нам потрібна книга...
«Дій як жінка, думай як чоловік».
«Думай як жінка, дій як чоловік». У вас вона є? Дякую.
Каже, що її повністю продали за тиждень.
-Ясно. -Десь має продаватись.
-Навіть на «eBay» немає. -Ось що таке сила Опри.
Здається, знайшов. Чудово. Де знаходиться Сан-Пабло?
На кордоні з Орегоном.
Нічого не вийде.
-Ну, принаймні ми намагалися. -Алло. Що там?
Завтра новий день. Спробуємо знову.
Годі вам. Зараз час стриптизу!
Ми можемо заїхати до мене додому?
Я думав, що ти відмінив зустріч із мамою.
Ти пробував відмінити зустріч із моєю мамою?
Я скажу це, Майкл, оскільки ніхто більше не може.
Ти ніколи не пробував бути гетеросексуалом?
Мамо!
Твоя улюблена страва.
-Як гарно пахне. -Тільки поглянь!
Дай мені курку. Дай мені курку!
І цибулю - ти знаєш, як я люблю смажену цибулю і кукурудзяні коржики.
Знаю. Я принесу тобі тарілку, та спершу прибери тут усе.
Гаразд. Не забудь про пиріг із бататом...
Не забуду, хлопче, тільки спершу прибери.
Мамо, що це таке?
Це книга одного розумного телеведучого.
«Дій як хтось там, думай як хтось інший».
Нове завдання для клубу книголюбів.
У кожній війні є поворотний момент.
У Громадянській війні - битва під Геттісбургом.
У Другій світовій війні - висадка в Нормандії.
Поворотним моментом у цій війні став той вечір у домі Лоретти.
Наче ми знайшли Святий Грааль.
Джеремі! Скажи, нехай розвертає автобус.
Сила щойно змістилася у наш бік. Але ми ще цього не знали.
«Чому чоловіки так чинять». Гляньте на це.
Стів Гарві - зрадник.
Дивися: «Матусині синочки». 7-й розділ. Це про тебе.
Я не матусин синочок.
Думаєте, що я матусин синочок?
-Ні. -Слухайте.
«Чоловіки поважають жінок із принципами». А от я не люблю, коли у жінок є принципи.
Якби мені довелося обирати, я б обрав жінку без принципів.
«Доки чоловік не досягне мети
або не почне до неї рухатись...
ви ніколи не будете на першому місці в його житті».
Бачите? Це неправда.
Я і досі нічого не досяг, але все одно ставлю жінок на перше місце.
-Яка маячня. -Я вам кажу, це промивання мозку.
Вона намагається підштовхнути мене до моїх мрій
і допомогти мені досягти моїх цілей.
Навіщо їй це робити?
Чорт, у тебе принаймні є секс.
90 днів - це не випробувальний термін, а смертельний вирок.
Так, я спробую ваш пиріг.
-Гей, Майк, скільки років твоїй мамі? -Що?
Ні, не в цьому сенсі. Ні, в цьому. То скільки їй років?
Я заходжу в дім, а вона каже: «Хочеш їсти?» Я кажу: «Що?»
Постав тарілку і припини загравати з моєю мамою.
Не гнівайся! Я взагалі не хочу тут бути.
Вам тут подобається, а я хочу до стрип-клубу!
Закругляйтеся.
Маю купу однодоларових купюр, і хтось їх має отримати.
Міс Лоретта! Я готовий до продовження екскурсії.
Хлопці, ви потрапили в халепу.
Чесно кажучи, ви навіть удіяти з цим нічого не можете.
Може, і можемо.
Вони нас розкусили. Вони знають, як ми діємо.
Але вони не знають, що ми знаємо, що вони знають, як ми діємо.
Тому я не залишаюся з Джеремі наодинці.
Я не знаю, про що він говорить.
Хлопці! Це як «Патріоти», коли Білл Белічік вкрав схеми гри «Джетс».
-Вірно, і вони попалися. -Але виграли гру.
І де вони опинилися? У Суперкубку.
Шкода, але я так і не зрозумів, про що ти.
Використаємо слова Стіва Гарві проти них.
Робитимемо вигляд, що даємо їм те, чого вони хочуть,
а самі отримаємо те, чого хочемо.
Будемо їм брехати.
Саме так. Це війна, панове. Тут не існує ніяких правил.
Як сказав колись великий Хан - не Чингізхан,
а хлопець-латинос із 2-ї частини «Зоряного шляху»:
«Помста - це страва, яку подають холодною».
Майкл, я повинна тобі у дечому зізнатись.
Знаєш що? Перш ніж ти зізнаєшся,
я теж повинен у дечому зізнатись.
Знаєш, я іноді можу бути матусиним синочком.
Думаю, все насправді почалося тоді, коли помер мій батько.
Нам тоді було дуже важко, розумієш?
І моя мама почала на мене покладатися, як на дорослого. Це був величезний тиск.
Знаєш, мені довелося дуже у ранньому віці стати господарем у домі.
Тому у нас із нею такі близькі стосунки.
Майкл.
Мабуть, ось що я намагаюся сказати.
Я хочу, щоб ти була на першому місці в моєму житті.
Це було схоже на іспит, коли вже і так знаєш вірні відповіді.
Ти для мене - найдорожча, Кендіс. Розумієш?
Так.
Гаразд. Ти казала, що хочеш про щось поговорити.
Справді?
У жінок не було жодних шансів. Вони були наче глина у наших руках.
Отже, я щойно відредагував резюме і відправив його до «Неверсофт».
Справді?
Ти не жартуєш?
Мене зацікавила їх об'ява у газеті, тож я подумав:
«Чому б не спробувати, Джеремі? Тобі нема чого втрачати».
Любий, це просто чудово. Я так тобою пишаюся.
-О, Боже. -Тільки не треба занадто радіти.
Я просто подав заявку.
Може, вони навіть не зателефонують.
Ні, ти себе недооцінюєш.
Джеремі, ти був найкращим студентом курсу, ти талановитий дизайнер.
Ні. Ти талановитий художник.
Їм пощастить, якщо вони тебе візьмуть.
Мені пощастило, що ти є у мене.
Справді?
-Знаєш, про що я подумала? -Про що?
На цьому дивані ще ніхто не займався сексом.
Що?
-Так, цей диван - незайманий. -Справді?
Що ж нам із цим робити?
У мене є приблизно десять варіантів.
Лише десять?
Ти навіть після трьох плакатимеш від щастя.
Тепер я злякався.
Мені вже подобається цей диван.
Після ретельних досліджень
Домінік усвідомив, що лише один тип чоловіків
може справити враження на альфа-самицю.
«Хлопець із потенціалом». Зік.
-Що? -Я маю їй показати, що у мене є план.
-Просто вигадай щось. -Ні.
Пам'ятаєш, мою ідею про ресторан?
-Так. -Допоможи мені
скласти бізнес-план.
Приготуй їй щось, телепню.
Я вже приготував їй сніданок.
Я не кажу про сніданок, хлопче! Приготуй щось вигадливе, Домінік.
Одну з цих страв з апострофом.
Це твій халат?
Так.
Чому ти знову тут?
Стрип-клуб відчиняється тільки о 10-й, тож мені треба десь побути.
-Просто переїдь уже до мене. -Що ти сказав?
Пробач, що мені потрібна підтримка під час розлучення.
Про що я тільки думав?
Ну ти і фрукт.
Гейл дуже подобалося, коли я щось їй готував. Це її заводило.
На кухні можна багато чим зайнятися.
Ми одного разу влаштували гру з їжею.
Я тоді якраз придбав полуницю в шоколаді, розумієте?
Я спустився вниз по сходах в одних стрингах.
Ви ж мене розумієте. Їй це подобалося.
Гра називалася «Втримай ягідку».
Я клав її на...
І через те, якої вона форми.
Ягідка не могла там довго втриматись. Тому треба було.
Просто я ось що намагаюся сказати, Домінік:
їжа - це твоє мистецтво. Тримайся того, що вмієш.
Смачне молоко, Зік.
Він правий.
Час діяти.
-З мене досить. -Що сталося?
У Домініка зламалася машина.
Мені що, за ним заїжджати?
Скільки разів мені
доводилося за тобою заїжджати, коли зламався твій «Ягуар?»
Не треба, Кендіс.
Він просто невдаха.
А я - дурепа, яка переспала з ним на першому побаченні.
І він тепер зможе згадувати про це до кінця днів,
бо це більше ніколи не повториться.
Ніколи.
Привіт, красуня.
Домінік.
Виглядаєш неймовірно.
Так, ти вже казав.
-Хочеш келих вина? -Взагалі, я приїхала...
Це «Шато Монтелена» 2006 року.
Це воно отримало першу премію на Суді Парижу у 1976-му році.
Взагалі, це було «Шардоне» 1973-го року,
але я чув, що це навіть краще.
Мені його подарували.
Але я зберігав його для особливої події.
Ну, дякую.
Отже,
за сьогоднішній вечір.
Так.
О, Господи.
Як смачно.
Так, і це ще не все.
Ти все це влаштував для мене?
Добрий вечір, мадам.
Дикі.
-Чорт забирай. -Що таке.
Вибачте. Мені дуже шкода.
Дикі гриби «ен крут?»
«Ен круте».
«Ен круте?»
Дякую.
-Приємної вечері. -Дякую.
Я дуже хотів, щоб у тебе залишилися гарні спогади
про мене завдяки цим закускам.
Ну, як тобі?
Просто неймовірно.
Це ти неймовірна.
Дякую.
Поглянь на зірки.
Загадай бажання.
Гаразд.
А ти не будеш загадувати?
Мені це не потрібно.
Того вечора у Зіка була зовсім інша місія.
Не треба повторювати мої слова. Я знаю, що сказав.
Але я кажу, у нас нічого не вийде.
-Що? -Я не збираюся чекати 90 днів.
-Але ти маєш зброю. -Любий, я йду нагору.
Гаразд, слухай.
Використовуй розділ про те, «як чоловіки висловлюють любов»,
і тоді отримаєш солоденьке.
Зізнайся їй. Назви її своєю дівчиною.
Припини. Ти хоча б уявляєш, що мені довелося пережити?
Мені набридло сплачувати в ресторанах, відчиняти двері
й говорити про почуття і про своє дитинство.
Ми наче опинилися у 50-х! Я просто хочу їй вдути.
Якщо вона вважає, що я чекатиму ще 71 день, щоб отримати солоденьке,
-вона марно на це сподівається. -Ти рахував?
Я не рахував, просто треба знати кількість днів.
Вона тобі подобається.
Ні, повір мені. З мене досить, гаразд?
Сьогодні я її покину.
Так, бажаю гарного побачення.
Присягаюся, я її покину.
Привіт.
Слухай.
Мія, щодо нашого побачення.
У мене є для тебе сюрприз.
Справді?
Так, я придбала квитки на фільм «Джон Ледженд» у кінотеатрі «Нокія».
Гаразд, чудово.
Так.
-Добре. -Добре. Тоді ходімо.
Сподіваюся, ти не будеш сердитись,
але мій дядько - музичний продюсер, і я дала йому твій диск.
Ти вкрала мій диск?
Так. І три жувальні гумки, що були до нього приліплені.
Знаєш що? Я шукав ці гумки.
Тобі відомо, що я зав'язав із музикою? Мені подобається моя робота.
Гаразд, Зік, але він не пропонує тобі контракт.
Він шукає нові пісні для альбому, над яким працює.
Так, але мій альбом визнали «анти-платиновим», ясно?
Його почуло лише двоє людей, і обидва - мої родичі.
Гаразд, але я наполягала, тому він вирішив його послухати.
Треба було найняти тебе менеджером.
Зік!
Супер-фрік-Зік! Як справи, старий?
-Гей, як справи. Хав'єр! -Та потроху, хлопче.
Господи. Лялю, це Зік.
Це той, хто навчив мене танцювати.
Чімічанга! Це він мене навчив.
Гей, це моя дівчина Крістал.
Привіт, як справи, Крістал? Як ся маєш?
О, вибач. Хав'єр, це...
Дами, якщо чоловік представляє вас як подругу,
будь ласка, зрозумійте:
ви ніколи не станете для нього кимсь більшим.
Якщо чоловік має на вас плани, він обов'язково про це скаже
і наділить вас відповідним титулом.
Ви будете його жінкою, його дамою, його нареченою або...
...моя дівчина Мія.
У той день Зік дізнався, що одне вдале зізнання
може допомогти йому більше, ніж шість ретельно спланованих побачень.
О, Господи.
Мабуть, треба зупинитися.
Мені рано прокидатися.
Тож я краще піду.
Гаразд.
На добраніч!
Ну, я міг би тебе провести.
Ні, все гаразд. На добраніч!
Можливо, хлопці програли кілька битв, але вони збиралися перемогти у війні.
Я тобі кажу, Джина. У мене все вийшло.
Він нарешті почав шукати кращу роботу.
Телеведучий знає, про що говорить, вірно?
Ситуація змінюється.
Як це впливає на правило 90 днів?
Саме правило 90 днів допомогло мені цього досягти.
Я просто кажу, що не проти зробити виключення,
знаєш, за зразкову поведінку.
Через те, що він змінив статус у «Фейсбуку?»
Так, розумієш, це вже добре, але
солоденьке не вийде з холодильника,
доки він не скаже три заповітні слова.
Сподіваюся, ви готові трохи повеселитися на сонці.
Так, я люблю веселитися.
Стривай. Любий, ти не відповіси? Це ж по роботі.
Ні, все гаразд.
Ні! Навіщо відповідати на дзвінки по роботі, коли ви зі мною поруч?
-Не хвилюйся про роботу. -Так, ніякої роботи.
-Дюк, тобі там зручно? -Так.
А ти права не забув? Бо назад сам поїдеш за кермом, добре?
Я просто жартую.
Який ти романтик.
Усе складалося просто чудово.
Хлопці навіть забули, що проти них ведеться війна.
Дуже дякую. Я - Денні Вола.
Іди на сцену і заспівай. Ти маєш заспівати.
Ні. Я багато років не співав, сядь.
Чекай, не поспішай! Дюк!
-Добре, у тебе виходить. -Обережно!
Якщо будеш старатися, придбаю тобі мотоцикл.
Що, знову?
Вибач, що так довго, мила.
Одному з хлопців знадобилася моя порада.
На чому ми зупинилися?
Ось на чому.
Але раптом усе пішло шкереберть.
Що там із твоєю роботою в «Неверсофт?»
Забув тобі сказати: я почув від знайомого,
що вони вже закрили цю вакансію.
Справді?
Так.
Як дивно,
бо нещодавно молодший брат Сари написав мені.
-Так? -На «Лінкдін».
І сказав, що ця вакансія і досі відкрита.
-Справді? -Так.
І що він особисто порадить тебе босу.
Тільки твого резюме у них немає.
Що?
А я весь цей час марно чекав.
Знаєш що? Я нещодавно перезапускав модем.
Мабуть, через це мій електронний лист не дійшов.
Так, я все полагоджу вранці.
Кого, Інтернет?
Так, це постійно трапляється.
Крістен?
Брехня почала виходити їм боком.
Я за тобою сумуватиму.
-Гаразд, це за мною. Побачимось пізніше. -Добре.
Джеймс?
-Джеймс Мерріл? -Лорен Харріс.
Нічого собі, тільки поглянь на себе.
От так-так.
Ти - наче гарне вино. З віком стаєш усе гарнішою, чи не так?
А ти став більш галантним. Що ти робиш у Лос-Анджелесі?
Шукаю собі житло. Так, мене щойно зробили генеральним директором «Сенсали».
-Нічого собі. -Так. Тому я переїжджаю до Лос-Анджелесу.
-Ти жартуєш. -Ні.
Ну, не можу уявити, щоб Ніна вирішила поїхати з Чикаго.
Так, але вона нікуди і не їде.
Ми з нею розлучуємось.
-Справді? -Так.
-Мені дуже шкода. -Ні, ні, все гаразд.
-Ми залишились друзями. -От і чудово.
А ти як? Заручена? Одружена?
Ні. Не заручена і не одружена.
Справді?
Є хлопець, але у нас із ним нічого серйозного.
Чому б нам не повечеряти разом?
Звичайно.
Ну, давай. Я маю на увазі, давай повечеряємо.
Гаразд, зателефонуй мені.
-Номер не змінився? -Ні.
-Гаразд. -Я чекатиму.
-Завтра ввечері. -Домовилися.
-Гарна машина. -Я теж так вважаю.
Гарні форми.
У машини.
-Не хочу тебе турбувати... -Забирайся геть!
Я вчора вже бачив цю серію у мами вдома. Просто сміх, та й годі.
Стривай, я думала, що тебе вчора викликали на роботу.
Так, вчора мене викликали на роботу,
але згадай: я казав, що маю заїхати до мами
і завезти речі, які вона поклала мені. Я ж про це казав, люба.
-Ні, не було такого. -Іди до мене. Ти неуважно слухала.
Тоді брехня почала множитись.
Слухай, моя мама планує зібрати у себе всю родину.
-Буде добре, якщо і ти прийдеш. -Залюбки.
-Справді? -Так.
Єдина проблема - якщо твоя матір і бабуся такі ж гарні, як ти,
мені доведеться обирати між вами.
Іди до мене.
Чудово! Це буде у парку у Калвер Сіті.
Там буде трамплін і шашлики.
Тут навіть у стін є вуха. Дюк, будь ласка, йди до ліжка.
Це буде 20-го числа, там буде просто чудово.
Привезуть машини з солодкою ватою...
-20-го числа цього місяця? -Каруселі...
Люба, 20-го числа я не можу.
Чому?
Ну, я вже пообіцяв мамі. У неї в церкві святкуватимуть річницю, тож я...
Серйозно? Ти, мабуть, знущаєшся!
На добраніч, Дюк!
Подивимось, що можна зробити.
-Гаразд. -Я щось придумаю.
Ну ж бо, лялю, іди до мене.
Виявляється, коли вам доводиться робити вигляд, що ви - відповідальна людина...
іноді доводиться нею бути.
Гей, поглянь сюди. Стривай, зараз він стрибне...
Ну, що таке?
Гаразд, гаразд.
Я просто хотіла дочекатися, доки ми достатньо вип'ємо:
вчора я розмовляла зі своїм дядьком -
він прослухав твій диск, і він від нього у захваті.
Особливо йому сподобався сьомий трек. Він хоче зустрітися з тобою у вівторок!
Мої вітання!
О, Господи. Ти це зробила заради мене?
Ні, це все ти. Ти вклав усю душу в цей трек.
Я люблю тебе.
Навіть не плануючи цього,
Зік випадково промовив три заповітних слова,
і дверцята холодильника нарешті відчинилися.
Але перемога Зіка тривала недовго.
МІЯ
Я ПОБІГ ЗА СНІДАНКОМ СКОРО ПОВЕРНУСЯ
Ой-ой. Справи кепські.
Ні, ні.
ПРАВИЛО 90 ДНІВ
Мені це примарилося, чи ця ніч була найщасливішою у моєму житті?
Ти отримав солоденьке.
Солоденьке? Обожнюю солоденьке. Знаєш що? Я купив нам лате...
Мія, я все можу пояснити.
Ти брехливий мішок лайна!
Я її використовував для захисту.
-Для захисту від чого? -Від правила 90 днів.
Вона для того, щоб жінки могли захиститися
від таких покидьків, як ти.
Я негідник, але тобі забракло духу сказати,
що у мене випробувальний термін 90 днів.
-Я збиралася тобі сказати. -Та невже?
Так, збиралася. Але потім... вирішила, що зроблю виключення.
Бо мені здалося, що ти можеш виявитися тим єдиним.
Що з цього було правдою?
Хоча б щось? Вино, побачення? Те, що я - твоя дівчина?
Чи все це було лише заради солоденького?
Вітаю, ти переміг.
Отримав, що хотів? Ти переміг.
Мія, зачекай. Це все було правдою.
Зік, не чіпай мене!
Боже, який ти молодець.
Просто талант.
Навіть коли я знаю, що ти брешеш,
я все одно майже тобі вірю.
У своїй книзі «Мистецтво війни» Сюн Дзи написав:
«Будь-яка війна будується на брехні».
Але забув додати: «І лише дурні попадаються на гарячому».
РОБОТА
Любий, тобі телефонують!
Тим часом Кендіс усе зрозуміла навіть без книги.
Телефон Майкла.
-Тендіс? -Лоретта?
Я телефоную, щоб сказати Майклу, що йому не треба відвозити мене до церкви.
Мене відвезе диякон Джонсон.
Дай йому телефон. Він не зайнятий?
Зараз звільниться.
Ну, давай! Молодець, забив!
Майкл.
Можна з тобою поговорити?
Що?
-Побачиш. -Дюк, іди до будинку.
Мила, ти бачила, що він виробляє?
Якщо я і далі його тренуватиму.
Що сталося, лялю? Що не так?
Тобі щойно телефонували з роботи.
Я вирішила, що це може бути щось термінове, тому взяла слухавку.
Але виявилося, що це твоя мама.
Справді? Знаєш, послуга «Улюблений номер» іноді таке виробляє...
Не треба мені брехати, Майкл.
Я знаю, як усе виглядає, але повір мені, насправді...
Повірити тобі? Я тобі вірила.
Я не можу змагатись з твоєю матір'ю. І не буду.
Тобі і не треба...
Чому тоді ти брехав мені в очі?
Краще йди.
Мила, послухай, я...
Зникни з-перед моїх очей, Майкл.
І Кендіс була не єдиною, кому в той день було не до жартів.
Гей, красуню.
-Привіт. -Як справи?
-У мене зустріч о 2-ій, тож... -Чудово виглядаєш.
Дякую.
Ти сказала, що маєш для мене якусь новину?
Так. Пам'ятаєш мого знайомого-інвестора, про якого я розповідала?
Він прочитав твій бізнес-план, він йому сподобався,
тож тепер ти маєш йому зателефонувати.
Ти не жартуєш?
Я ж казала, що він просто блискучий.
Дякую, дякую, дякую.
Гаразд, це треба відзначити. Давай кудись підемо сьогодні.
Сьогодні я зайнята.
Ну, може тоді завтра?
Домінік, я одразу перейду до справ, гаразд?
Я нещодавно зустріла свого колишнього хлопця з часів коледжу.
Він щойно розлучився і переїхав до Лос-Анджелесу, тож я...
Ти хочеш мене покинути?
Ні, я не хочу тебе покинути, просто хочу зробити паузу.
-Мені потрібен час. -Значить, час.
-Бо у нас усе так швидко закрутилося... -Так, ти говориш, як чоловік.
Що ти сказав?
Я сказав, що ти говориш, як чоловік.
Ти для цього мене сюди покликала? На бізнес-ланч?
Щоб швиденько зі мною порвати?
Домінік, ти мені дуже подобаєшся.
Зрозуміло? Я не хотіла бути з тобою нещирою.
Давай будемо друзями.
Знаєш, Лорен, мені не потрібні друзі.
І твої друзі мені не потрібні для полегшення страждань.
Не будь дурнем, Домінік. Це бізнес, нічого особистого.
Ти взагалі знаєш, у чому різниця?
Знаєш, Лорен...
У мене навіть не було шансів, розумієш? Я все робив, щоб тебе вразити.
Ти дала мені натхнення і бажання вперше у житті зробити щось путнє.
Я весь цей час думав, що не вартий тебе.
Крістен? Я купив нам піцу.
ЗНАЙШЛА ЦЕ СЕРЕД ТВОЇХ РЕЧЕЙ.
ХЛОПЦІ БУДУЮТЬ НАМЕТИ. ЧОЛОВІКИ - БУДИНКИ. ПРОЩАВАЙ. - K
ДЖЕРЕМІ КЕРН
Я не розумію: я був хлопцем із великим потенціалом, як у книзі.
Я сказав їй правду, вилив перед нею душу, але цього виявилося замало.
Принаймні, тебе не впіймали на відвертій брехні.
Ви навіть не знаєте, як у нас із Кендіс зараз усе погано.
Крістен навіть не глянула на мене, коли я прийшов до Джини.
Вона передумає.
Ні. Ти не бачив, як вона на мене дивилася. З такою...
-Ненавистю? -Образою.
Це ненависть. Жінки вміють ненавидіти.
Як би там не було, друзі, ми самі на це напросилися.
Це був самозахист. Вони перші вдарили! Нам довелося вдарити у відповідь.
Ми просто захищали своє законне право бути чоловіками. Хіба не так?
-Так. -Так.
Не подобається - ідіть геть, чи не так?
Так!
От вони і пішли.
Вірно.
-Ми повернулися. -Нікуди не поспішайте.
Дякую.
Зік, поглянь.
Справа від тебе. Зліва від мене.
Не мій типаж.
У нас так прийнято, Зік. Я вистроюю їх у чергу, ти їх обробляєш.
Скільки з мене?
ПРОДАЄТЬСЯ
-Це буває лише раз на рік. -Що за м'ясо вони туди кладуть?
-Друзі! -Дай вгадаю.
Фотографувався на випускний альбом?
Ти схожий на шкільного вчителя.
Я нарешті відправив своє резюме до «Неверсофт». Сьогодні була співбесіда.
Мені щойно зателефонували. Мене беруть на роботу.
-Та невже? -Вітаю, друже!
Тепер я - старший дизайнер у «Неверсофт». Із повним соцпакетом.
Наступний крок - підвищення до директора.
Треба зателефонувати Крістен.
Вона і досі з тобою не розмовляє?
-Ні. -Ну, все одно їй зателефонуй.
Це ж сталося завдяки їй, так?
Так.
Слушна порада. Як там твій проект?
Чудово. До речі,
мені вже час іти, бо треба багато чого зробити.
Знаєш, що нам треба зробити? Відсвяткувати це, хіба не так?
-Саме так. -Нова робота - перше коло за Майклом.
-Мені подобається. -Ні, я щойно заплатив за минуле коло.
-Добре бути з друзями. -Як у старі добрі часи.
Та не як у старі часи,
бо тепер у мене немає комендантської години.
До речі, мені вже час іти. Я сьогодні готую вечерю.
Беннет, ти поводишся, наче дівка.
Гарні новини, ми в колі друзів, ми маємо святкувати.
А він біжить додому, наче собака. Та ну, годі тобі!
Я готую не тому, що мушу,
а тому, що хочу зробити приємне жінці.
Та ну, Беннет.
Я не це мав на увазі, але зараз...
Не гнівайтеся через те, що на мене чекає дружина.
Іноді я не можу зависати з вами всю ніч.
Я мушу повертатися додому, бо так треба.
Ось і все.
Я заплачу.
-Вітаю, я радий за тебе. -Дякую.
-Ще побачимось. -Беннет!
20 доларів буде замало.
Так, я теж раніше готував для Гейл по четвергах. Це був мій день.
Я радий, що ми вільні. Правда.
Я вам кажу, без жінок нам буде набагато краще.
Кому потрібна їх маячня?
Їх постійні вимоги, їх бурчання...
Все це - через їх завищені очікування.
-Ну, поїхали. -Знаєте, що дивно?
Гейл подобалося, коли я готував соус Болон'єз.
Це була її улюблена страва...
Гаразд, хлопці, ми можемо робити все, що захочемо,
з ким захочемо і коли захочемо, зрозуміло? За свободу!
За свободу!
Седрик, підіймай чарку, приєднуйся.
-Так, вибачте. -Пий до дна.
За свободу.
До дна.
Вони нам не потрібні.
Мені треба помочитися.
Зараз повернуся.
Зважаючи на те, як ти ходиш, тобі треба скинути баласт.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК - СЕДРИК
Що?
Гейл, я не збираюся з тобою сваритися.
-Якого біса... -Слухай! Я їду додому.
Та невже, Седрик?
Гейл, дозволь дещо тобі сказати. Це також і мій дім!
Я сплачую за нього рахунки! Це і мій дім. Тож я їду додому.
Бо хочу бути поруч із тобою.
Гейл, мені набридли ці сварки. Я за тобою скучив.
Гейл, я змінився.
Я зовсім один у цьому місті.
Постійно ходжу по стрип-клубах.
Дівчата вже знають, як мене звати, ніби я там буваю щодня!
І це дійсно так, але це тому, що у мене проблеми в житті.
Обійми мене. Зроби мені масаж. Пригорни до себе.
Я змінився і хочу повернути свою жінку!
Навколо постійно одні лише чоловіки!
А я цього не хочу.
Я не хочу такого життя, я хочу бути поруч із тобою і Ісусом.
-І все. -Гаразд, татусю.
Що ти сказала?
Ти скоро прийдеш?
Ну через 20, 22, 23 хвилини.
Неси свої сексуальні сідниці додому. Я чекаю.
Хочеш, я тобі щось куплю? Хочеш чіпсів?
Бо я можу по них заїхати. Щоб тільки ти була щаслива.
-Просто повертайся додому. -Гаразд.
Гаразд, я тебе кохаю.
От чорт.
Дякую Тобі.
Ось так.
Молодець, брате. Повертайся до Гейл.
Він щойно витер лайно об мою сорочку?
Ти ж навіть руки не вимив, чоловіче!
Хто взагалі сидить на нужнику в капелюсі?
-Вона каже, що була у Шанхаї. -Я її пам'ятаю.
Друзі, побачимося пізніше.
Давай розплатимося і тоді всі підемо. Ти ж зібрався до «Фабрики сідниць?»
Гейл хоче помиритися, тож я їду додому.
Додому!
Не чіпай мене, я одружений. Будь ласка!
Дякую. Я одружений!
Того вечора ми всі зрозуміли, що всі плани,
задуми й схеми ніколи не зрівняються з однією простою річчю - правдою.
Мамо!
О, якого біса?
Привіт, любий.
Квіти, сніданок. Так!
Ти якось рано, любий.
Я знаю, та я хотів зайти до тебе і сказати, що
не зможу приїхати сьогодні на річницю церкви.
Мені треба бути в іншому місці.
Але ж сьогодні нашій церкві виповнюється 75 років.
Що сталося, любий? Куди ти зібрався?
До Кендіс. І до її родини, мамо.
От і молодець.
Добре, любий.
-Справді? -Так.
Тоді побачимось завтра? Тобі вже час іти.
Лоретта, тепер моя черга тебе відшмагати.
Диякон Джонсон?
-У тебе є ключі від цього? -Сховай їх, дурню!
Скільки це вже триває?
90 днів.
Скоріше, 91 день. Вибач, що розтягнув твою футболку.
Як ся маєш, Майкл?
-Ану іди нагору, дурень. -Ці пігулки коштують 19 доларів.
Мамо, ти його шмагаєш моїм віхтиком?
Іди вже, любий. Давай, хутчіш.
Слухай мене, дурню!
Я ж казала, що принесу каву нагору, огидний старий дурень!
Поглянь, хто прийшов.
Кажуть, що третій раз - щасливий.
Мабуть, так і є.
-Ну ж бо, скажи їм. -Ми хочемо придбати цей будинок.
-Я ж казала, що це станеться. -Ні, не казала.
Яка чудова новина! Ми відчували, що ви це зробите.
Крістен?
Джеремі, що ти тут робиш?
Нам треба поговорити.
Ні, я не можу. Я зараз на роботі.
Це дуже важливо.
Нічого страшного. Не поспішай.
Я приготую документи, і тоді почнемо.
Мені дуже шкода.
Хтось помер?
-Що? Ні. -Ну, ти у костюмі, тому я вирішила...
Мені запропонували роботу у «Неверсофт», Крістен.
-Справді? -Так.
Ну, чудово. Сподіваюся, ти це зробив не заради мене.
Заради тебе. Принаймні спочатку.
Але потім, хоча я і робив вигляд,
я усвідомив, що це мені потрібно.
А тепер я розумію, що це буде корисно для нас.
Ти була першою, кому я хотів зателефонувати, коли мене взяли на роботу,
і те, що я не міг цього зробити, доводило мене до сказу.
Ти - остання, про кого я думаю, коли ввечері лягаю спати.
Слухай...
Я за тобою сумую.
О, любий.
Я сумую за тобою і хочу повернути.
Як мило.
Я хочу купити тобі будинок.
Ось так, молодець.
Я хочу купити тобі цей будинок.
Ану відвали! Ти не купиш наш будинок.
Не хвилюйтесь.
Чому він каже, що хоче купити наш будинок?
Дихай глибше.
Я дихаю, дихаю. Я в нормі.
Гаразд.
Я хочу стати твоєю дружиною. І хочу, щоб ти стала моїм чоловіком...
Точніше, я хочу стати твоїм чоловіком.
І до нестями хочу, щоб ти стала
моєю дружиною.
То...
Ти вийдеш за мене?
Так, звичайно.
-Вона це зробила. -Молодець.
Їй це вдалося, бо вона змінила правила гри.
-Що? -Не звертайте уваги.
Навіть Зік заспівав по-новому.
Остання пісня називалася «Це стерво забрало мої гроші».
Мені не подобається гуляти містом.
Годі тобі.
Найкращий спосіб забути про старого хлопця - це знайти нового.
-Тому ти тут. -А тепер - привітайте мого друга.
Зік, виходь на сцену.
-Привіт, дякую вам. -О, Господи.
Я не грав цю пісню багато років.
Невже це...
...але мене на це надихнула дуже особлива жінка...
яка варта того, щоб на неї чекати.
Учора мені наснився сон, наснився сон
Про тебе
-Я краще піду. -Мія!
Мія!
Мія, будь ласка, зачекай! Мія!
Думаєш, можна заспівати одну пісню, і все одразу забудеться?
Ні! Я сподівався, що це стане лише початком.
Природу людини змінити неможливо, Зік.
Я можу тобі довести, що це неправда.
-Як? -Я хочу все почати спочатку.
Дай мені ще 90 днів.
Без сексу?
Якщо буде необхідно.
Мені не потрібен секс, Мія. Мені потрібна ти.
Брехня.
Так, брехня. Звісно, мені потрібен секс.
Різниця в тому, що до зустрічі із тобою, мені був потрібен лише секс.
А тепер...
Мені потрібна ти. Зрозуміло?
Тепер мені потрібна кава.
Я хочу не спати цілу ніч і розмовляти про твоє скажене дитинство. Я хочу...
Не знаю. Я хочу розмовляти про «Печеру» Аристотеля.
Платона.
У Платона теж є книга про печеру?
Так.
Мія, я люблю тебе.
Я закоханий у тебе.
Я нікому не казав цього за все своє життя.
Чому ж ти одразу не сказав?
Виявляється, моє прозріння спричинило ефект доміно.
Кожен із нас вирішив боротися за свою жінку.
І цього разу - насправді.
Мені нічого не дісталося.
Кендіс! Твоя мати каже, що ти і досі самотня.
Не хвилюйся - я знаю, як вирішити твою проблему.
У мене в офісі є дехто, хто ідеально тобі підходить. Її звати Емі.
Її? Вона не така, як ти думаєш.
Можливо, їй варто прочитати одну книгу.
Мамо! Мамо!
Дякую, Дюк. Далі я сам.
-Вітаю, дами. -Поглянь на це личко!
Приємно всіх вас бачити.
Що ти тут робиш?
Хіба ти відвозиш маму до церкви?
Так, повинен був.
То що, все відмінилося?
Ні, не відмінилося. Що це за бісів допит?
Просто я гадала, що ти маєш бути там.
Чому я маю бути там, коли я маю бути тут,
поруч із найважливішою жінкою у моєму житті?
Тому, оскільки ти забагато думаєш,
подумай краще про те, чи не варто покласти мені на тарілку
-гамбургер із огірками й гірчицею? -Вибач...
ти щойно сказав «найважливішою?»
Ти мені не віриш? Зачекай хвилинку.
Пані та панове! Прошу вашої уваги!
Будь ласка, зверніть на мене увагу! Гей, люди... Ось так.
Дякую.
Мене звати Майкл Гановер, і я хочу, щоб ви всі знали,
що я до нестями закоханий у Кендіс Холл.
Я хочу, щоб увесь світ дізнався,
що вона - найважливіша жінка у моєму житті.
Дякую всім за увагу.
Тепер продовжуйте спілкування!
Так тебе влаштовує?
Що тобі ще покласти у твій бісів гамбургер?
Мені байдуже. Я прийшов по тебе. Ходи сюди.
Отже, на всіх нас чекав щасливий фінал.
Ну, майже на всіх.
Гей, подруго. Давно тебе не бачила.
Я знаю. Вибач, у мене так багато справ.
Що робиш сьогодні ввечері?
Взагалі-то, у мене нарешті буде побачення з Джеймсом.
Бо він - директор, і я - директор, і тому ми ніяк не можемо побачитись.
Ну, це не новина!
Ну, а у тебе які плани?
Взагалі-то, ми втрьох ідемо на велике відкриття Домінікового бізнесу.
Він знайшов спонсора на ресторан?
Ні. Він узяв кредит і придбав фургон з їжею. Називається...
«Авеню Д».
Він у Пуебло Плазі.
Хоче почати з самого низу і досягти успіху.
Ну, знаєш, я за нього рада!
-Тож бажаю приємно провести час. -Обов'язково.
Дякую.
Ну, Джеймс, як твій день?
Добре. Взагалі, навіть чудово.
Я казав, що у «Волл Стріт Джорнел» скоро буде про мене стаття?
-Так... -«Хлопець-вундеркінд». Так, я знаю.
«Хлопець-вундеркінд».
Я знаю, що я вже не маленький,
але я наймолодший директор однієї з найбільших компаній.
Так, ти казав...
Зараз я хочу зосередитися на дальньому сході.
Нещодавно я спілкувався з Уорреном. Ти знайома з Уореном Бафетом?
У.Б. - мій давній дружбан.
Він розповідав мені про диверсифікацію. Отже, я
придбав «Гольфстрім-6».
Точніше, компанія придбала «Гольфстрім-6».
Квиток із Нью-Йорку до Лос-Анджелесу - десь 60 тисяч доларів.
Тож вони змушені щоразу платити цю суму. Ще я поговорив з Кобі.
Він запропонував мені викупити франшизу НБА...
У мене все гаразд, Джеймс.
Дякую, що спитав.
Вибач, не зрозумів.
Я знаю.
Знаю, бо нарешті я все зрозуміла.
Так, так, так.
Ось невеличкий сюрприз.
Це для дівчат. Хлопці, вам доведеться почекати.
-Та ну, Домінік! -Віддай це дружині.
Це для жінок, ось так, добре.
Гаразд, хочете ще? Добре, зачекай, Джей.
Я зараз повернуся. Дякую, що прийшли.
Тут так чудово.
Наступний!
Мені особливу страву від шеф-кухаря.
З куркою або...
-Стань у чергу. -Слухай, це особиста справа.
Прибери руку!
Вітаю.
Здається, ти маєш успіх.
Я не чекав тебе тут побачити.
Я не могла проґавити твоє велике відкриття.
Севіче з рибою?
Сел, ці дві лазаньї на винос.
Зрозуміло.
А де твій генеральний директор?
Я з ним порвала. Домінік!
Можливо, у нього вдосталь грошей і впливу, але
-він не має і половини твого потенціалу. -Припини!
Досить.
Мені цього більше не треба. Далі я сам.
Гаразд?
Дякую, що прийшла, але у мене повно справ.
Впевнений, що ти мене зрозумієш, так?
-Але я... -Наступний!
Що ви мені порадите? Є страва від шефа з пісною свининою?
-Звичайно. -Ну то давайте.
Домінік?
Вибачте. Що ти робиш?
Я хочу тебе повернути, Домінік.
Будь ласка, дайте мені хвилинку.
-Нам треба поговорити. -Ясно.
Вибачте.
-Що ти робиш? -Я хочу тебе повернути.
Так, я - не твій актив. Ти не можеш просто так.
-Я благаю. -Так? А я благаю, щоб мене обслужили.
Дадуть тобі твою свинячу котлету, свинко! Зачекай!
Лорен, слухай, ми з тобою різні, зрозуміло?
Так, ми різні. Але я вважаю, що це добре.
Тобі потрібен статус. Потрібні титули.
Ні, не потрібні... Ні, ні, ні.
Мені потрібен чоловік, який вважатиме мене особливою.
Мені байдужі твої титули.
Мені байдуже, скільки грошей ти заробляєш.
Байдуже, яка в тебе машина. Мені потрібен ти.
Будь ласка! Вибач мені.
Я вважаю, що у нас різні цілі у житті.
Ні.
Я з тобою не згодна.
Я вважаю, що ми хочемо одного і того ж.
І чого ж?
Ну, по-перше...
Я хотіла б страву від шеф-кухаря, але без свинини.
Гей, Домінік! Слухай, досить вже цілуватися.
-Хапай її за сідниці. -Молодець, дівчинко!
Покажи, як треба!
Щоб були гарні спогади про цей вечір.
Я так давно не займався сексом.
Ми з Гейл не робимо цього так часто, як раніше.
Та невже, Седрик?
Ану іди сюди. Тягни сюди свою кістляву дупу, швидше!
Гейл, я просто пожартував...
Штани підтягни, Седрик!
Я тебе зараз розфарбую в синій колір.
-Привіт, я Беннет. -Будемо грати нашим м'ячем?
Побачимося на полі! Прибережи запал для гри!
Слухай, малий. А де твій брат-близнюк?
Треба, щоб хтось став тобі на плечі.
Побачимо, чи будеш ти сміятися, як мої яйця
тертимуться тобі об спину!
-М'яч у грі. Ходімо. -От чорт.
Передавай м'яча!
Ви будете грати у захисті чи ні?
Чекай, чекай, чекай!
Віддавай пас!
Кидай скоріше.
Краще йди додому, малий. Ти не забився?
Гей, досить глузувати.
Гарний кидок.
-Гарний кидок? -Ні, правда!
-Беннет, будь мужиком, відштовхни його! -Справді, гарний кидок.
Знайди когось свого розміру.
Ой, коліно!
Друже, заспокойся.
Він потерся яйцями об мою потилицю.
Чому ніхто не допомагає мені у захисті?
Час іти додому!
Беннет! Джеремі!
Нехай повернуть мені м'яча! Поверніть мені м'яча!
Хай залишать собі. Не займай їх.
-Дякую за гру! -Іди за ним.
Ми тут граємо щочетверга.
Було не так уже й погано.
Ну, подумайте.
Ми чудово зіграли. Усе вирішує досвід, хлопці.
Переклад субтитрів: Євген Пріщенко