Vrei asta?
În regulă. Haide, urmează-mă.
Kendal Strickland nu era doar cea mai drăguță față de la liceul Waverly Prep.
Era o legendă.
În primul an, Consiliul Elevilor i-a dedicat anuarul ei,
cu toate că un alt elev murise de curând.
Subtitrarea: Avocatul31/Kprice
Uite cine a sosit!
Hei, Mavis, eu sunt, din nou. Am sunat doar să te deranjez.
Avem nevoie de schița ăia despre Waverley 178. Ne putem descurca cu ceva brut...
Ultima, scumpo. Știu că o poți face... să sperăm până vineri.
Când trimiți ceva atât de curând, o faci pentru cei foarte apropiați.
Nu pentru fosta prietenă a tatălui, cu care nici măcar nu mai vorbește.
Sincer,
este o palmă peste față.
Nu-i așa?
Pari excesiv de afectată de asta.
Nu sunt deloc afectată.
Încerc doar să-ți spun despre ceva ce s-a întâmplat. Dumnezeule.
Ei bine, e foarte bine pentru ei, nu-i așa?
Buddy pare să fie un tată decent.
Îți poți imagina că încă locuiește în Mercury?
Legat de o soție și un copil, cu o slujbă de rahat?
Este ca și cum...
Este ca și cum ar fi un ostatic.
Da.
- Noi suntem norocoase că am scăpat. - Da.
Noi avem vieți.
Mă gândesc că eu și cu Tyler suntem suflete pereche. Știi?
Adică, chiar înainte să-mi trimită un mesaj, pot să...
Simți asta.
Da! Parcă paranormal.
Este ca și când am avea "chimie" chiar și la telefoanele noastre.
"Chimia" mesajelor...
Exact.
Chiar când Kendal a apăsat butonul "Send", a apărut un mesaj de la Ryan ca prin magie.
Nu se putea nega... aveau o "chimie a mesajelor".
Așadar, pe scurt, mi-am petrecut un an în sud-estul Asiei.
De ce?
Am sfârșit prin a ajunge profesor voluntar în Phnom Pehn.
Dumnezeule.
Da. A fost probabil unul dintre lucrurile
care m-au răsplătit sufletește cel mai mult din tot ce am făcut.
Desigur. Bineînțeles. Absolut.
Dragoste nebună, Buddy.
Dolce, fă pipi.
Dolce, pipi.
Bine ați venit la Hampton Inn. Aveți rezervare?
Nu.
Mavis...
Gary...
- Aveți un câine în geantă? - Nu.
De fapt, permitem animalele mici de companie
cu plata unei taxe suplimentare de curățenie.
Bine. Bine, pentru că am un câine mic în mașină.
O să vă înregistrez cu un câine.
- De câte chei aveți nevoie? - Două, te rog.
Așteptați companie?
Bună! Tu...
Personal. Mercury, Minnesota.
Mercury, Minnesota.
Slade.
Bună, Buddy. Sunt Mavis. Îți amintești, Mavis Gary?
Sunt în oraș cu o afacere imobiliară și...
Nu știu, mă întrebam dacă ai timp și vrei să bem ceva,
să povestim,
ceva de genul ăsta. În regulă, ascultă, sună-mă și...
și spune-mi. Bine, pa.
- Hei, Buddy! - Mavis Gary. A trecut...
Cât timp?
Nu sunt sigură! Dumnezeule.
Așadar te-ai întors în oraș.
Sunt doar în trecere. Sunt incredibil de ocupată. Ca întotdeauna.
Ei bine, nu știu cât timp stai în oraș cu afacerea aia imobiliară,
dar mi-ar plăcea să bem ceva.
În regulă. Ei bine...
Dacă te simți spontan, ne-am putea întâlni la Woodys în,
nu știu, în 15 minute?
Ei bine, nu prea mai sunt spontan în zilele astea.
Nu știu dacă ai auzit, dar sunt proaspăt tătic.
Toată lumea știe, toată gașca.
Am primit... anunțul ăla. Apropo, mulțumesc pentru asta.
Hei, cu plăcere. Cu plăcere.
Ce zici să ne întâlnim mâine la localul Champion OMalley? E un local amuzant.
Desigur. Da.
- Da. Ce zici de ora 8:30? - 6:00 ar fi mai bine.
6:00 este perfect.
Grozav. Ne vedem la 6:00.
Whisky Makers Mark.
Ce?
Îmi pare rău. Cred că am fost la același liceu împreună.
În același timp?
Da. Tu ești Mavis Gary
- Mavis Gary-Crane, acum. - Eu sunt Matt Freehauf.
Dulapul meu era chiar lângă al tău. Tot timpul liceului.
Matt Freehauf. Da.
Hei, dulapul tău era chiar acolo, lângă al meu.
Nu ne învârteam în aceleași cercuri.
Tu erai... erai foarte populară. Dacă îmi amintesc corect,
ai câștigat titlul de "Cel mai frumos păr".
Da? Tu ce titlu ai câștigat?
Nu am câștigat niciunul.
Acordau doar 15,
și cam acelorași cinci persoane.
Da... Ei bine, ascultă, Matt, mi-a făcut plăcere să te revăd.
Ce faci înapoi în Mercury? Te-ai mutat înapoi, sau...?
Desigur că nu! Grosolan.
Nu. Locuiesc în Minneapolis.
Sunt aici să mă ocup de o micuță afacere imobiliară.
Dețin o proprietate, așa că...
Am citit în "The Sun" că ești scriitoare.
- Da, sunt autoare. - Cărți de copii.
"Y.A." Limbajul specific pentru "Young adult" ~Adulți tineri~.
Este o serie foarte populară pentru adolescenți.
Este pretutindeni, are un succes uriaș. Probabil ai văzut-o.
Da... vampiri?
Ia asta, ficatule.
Nu ai fost tu victima infracțiuni aceleia datorate discriminării?
Scuză-mă?
Tu ai fost!
Ești victima infracțiunii datorate discriminării!
Dumnezeule! De ce nu ai spus asta? Acum știu cine ești.
Matt! Victima infracțiunii datorate discriminării!
Da, Mavis. Când eram în ultimul an... când noi eram în ultimul an
câțiva nemernici care credeau că sunt homosexual, m-au atacat în pădure...
Așa este!
Și m-au lovit peste picioare și peste penis cu o bară de metal.
Cu o bară de metal. Îmi amintesc asta.
Știrea s-a difuzat la posturile naționale.
Adică, până când oamenii au aflat că de fapt nu eram homosexual.
Atunci nu a mai fost o infracțiune datorate discriminării.
Era doar un gras care fusese bătut.
Nu ai lipsit mult de la școală?
Ba da. Am lipsit vreo șase luni. A fost grozav.
La naiba! Ce-ți mai face penisul?
Nu prea bine. Nu prea bine.
Funcționează?
Da, funcționează... Doar că...
Hard Jack's. Știi cine bea astea?
Nu știu.
- Buddy Slade. - Buddy Slade!
Un lucru interesant.
Vino aici.
Vrei să știi de ce sunt cu adevărat în oraș?
Da.
Nu-ți pot spune aici înăuntru.
În regulă. M-ai scos aici afară.
În regulă. Uite care este treaba.
Eu și cu Buddy Slade suntem meniți să fim împreună,
și eu sunt aici să-l recuperez.
Buddy Slade. În regulă.
Sunt destul de sigur că Buddy este căsătorit. Și așteaptă un copil.
Nu, copilul a venit. Deja s-a născut.
Nu mă deranjează. Adică, și eu am obligații.
Glumești?
Dumnezeule, Matt. Înțeleg că lumea nu vrea să înțeleagă,
dar, știi, chestiile astea se întâmplă.
Se întâmplă în viața reală...
Au tendința să se întâmple cu încetinitorul.
Oamenii divorțează, familiile se reconfigurează.
Și societatea acceptă asta.
Dacă aștepți, precum un ghețar emoțional.
- Am 37 de ani! - Mavis...
În locul tău, aș ține toate astea pentru mine.
Aș găsi un psihiatru.
- Matt... - Dumnezeule...
Nu înțelegi?
Dragostea învinge totul.
Nu ai văzut filmul The Graduate?
Sau, orice alt fim?
Un taxi.
Da, noi l-am chemat. Mavis! Hei!
Buddy Slade are o viață.
Buddy Slade are o viață?
Nu, are un bebeluș, iar bebelușii sunt plictisitori.
Petrecându-și vara în afara liceului Waverly,
Kendal a privit în jur la colegii ei, gândind:
"Chiar am devenit atât de bună, sau toți ceilalți au devenit mai rău?
De ce își petrece Ryan atât de mult timp cu fata asta nouă grăsuță?"
Mavis, sunt Jim. Ai scris ceva?
Încerc să te ajut, dar nu pot...
Nu, nu! Nu o să am nevoie de astea.
- O să vrei să încerci popcornul cu crevete! - Nu, nu o să fac asta.
- Două Hard Jack's, te rog. - Bine.
Hei, tu!
Mă bucur să te văd.
Așadar... Aste este o mare surpriză de la mijlocul săptămânii.
Hei, am comandat două Hard Jack's pentru noi.
Nu am mai băut unul din colegiu.
Știu. Nici eu.
Dar m-am gândit, știi, de dragul vremurilor trecute.
De fapt, în ultima perioadă nu am băut deloc.
În timpul gravidității lui Beth...
iar acum o îngrijește pe fetița noastră, și m-am gândit...
să arăt, știi, puțină solidaritate.
Sigur.
- Lucrezi tot la General Mills? - Da. Acum sunt la reclame.
Tatăl meu este încă acolo, așa că...
luăm prânzul împreună în majoritatea zilelor, da.
Pizza. Sandvișuri...
Grozav.
Ei bine, și eu am lucrat din greu la oraș, știi, făcându-mi treaba.
Acolo în vechiul "Mini Apple."
Dumnezeule, Buddy, nimeni nu-i mai spune "Mini Apple"!
Nu am știut.
O să mă duc să iau băuturile alea. Să o scutesc de efort pe ospătăriță.
Foarte cavaleresc din partea ta.
Mavis?
Tu ce cauți aici?
Aici lucrez.
Contabilitatea, tratez cu vânzătorii...
Uite o întrebare mai bună. Tu ce cauți aici?
- Doar stau de vorbă cu un prieten. - Stai de vorbă cu un prieten.
Uite-l pe Buddy Slade!
Care aduce două băuturi puternice de la bar.
Nu pierzi deloc timpul, nu-i așa?
Uite, a fost grozav să stau cu tine seara trecută.
- A fost grozav. Da. - Bine.
- Hei, Freehauf, ce mai faci, omule? - Hei!
- Hei, felicitări pentru bebeluș. - Mulțumesc.
Un angajament minunat, permanent pe care l-ai făcut.
- Da. - Da...
Este mult de muncă, totuși. Și aproape deloc somn.
Uneori mă simt ca un zombi.
- Dar este foarte răsplătitor, nu-i așa? - Da.
Este foarte drăguț că ne-am întâlnit cu el. Îți mulțumim că ai trecut pe la noi, Matt.
Hei, hei... Cu plăcere.
- Da. - Vrei să ni te alături la un pahar?
Mi-ar plăcea asta. Mi-ar plăcea.
Dar din păcate, am de lucru,
și îmi ia dublu cât o persoană cu un trup sănătos...
să termin chiar și o sarcină ușoară, așa că...
Leneșule.
Și nu vreau să vă întrerup reuniunea liceului din Mercury, așa că...
Haide, Injuns!
De fapt, și-au schimbat numele în "Indians" în 99. Îți amintești?
Tribul local Fon du Lac și...
Și restul...
Este nasol ce s-a întâmplat cu Matt.
Sărmanul tip a suferit foarte mult doar pentru că este homosexual.
De fapt nu este homosexual.
- Ba da, sunt sigur că este. - Nu.
Nu îi spuneai tu "Poponarul de la teatru" tot timpul în liceu?
Poponarul de la teatru" este doar o expresie, Buddy.
Ei bine, indiferent. Mercury s-a schimbat mult de atunci.
Acum este mai puțin un oraș de țărănoi.
Serios?
Da. Avem localul ăsta. Este mai bun precum Woodys, nu-i așa?
Și o să avem un nou "Chipotle" la mall.
Și am observat că aveți un "KenTacoHut".
Știi? Unul din localurile alea care combină Kentucky Fried Chicken, Taco Bell...
- Pizza Hut! - Da.
Genial! Kentacohut!
Suni precum unul dintre personajele tale nebune.
Hei, ce mai face Alan?
Allen face grozav!
Da. Da, este în regulă.
Nu mai suntem căsătoriți.
- Dar... - Îmi pare rău, nu am...
Să nu-ți pară rău. Este în regulă. Este bine.
Ei bine, este pierderea lui Allen. Nasol să fii în locul lui Allen.
Îmi pare rău că nu pot sta mai mult,
dar trebuia să o înlocuiesc pe Beth. Are repetiție cu trupa în seara asta.
- Beth este într-o formație? - Da.
Da, ceva ce face cu alte mame.
- Super. - Da.
Beth este toboșarul.
Dumnezeule. Jenant.
De fapt, formația lui Beth cântă aici mâine seară.
De ce nu vii mâine pe la noi pe acasă, să mai stăm de vorbă?
Putem lua cina și apoi să venim aici să vedem spectacolul lui Beth.
Mi-ar plăcea asta.
Este cam prostesc, dar te deranjează să îmi dai un autograf pe...
cărțile alea Waverley Place?
Sigur că da.
Adică, evident, nu pentru mine. Pentru nepoata mea, Kendra.
Vrea să devină scriitoare.
Sigur. Desigur.
Dar, știi, pe cărți nu este trecut de fapt numele meu.
Adică, este pe pagina cu titlul dacă verifici înăuntru,
dar practic sunt o scriitoare care scrie pentru alții.
Totuși este o mare chestie,
în comparație cu noi, restul.
Mi-a făcut mare plăcere să te văd.
Am simțit ca și când am putea să reluăm de unde rămăsesem.
Exact.
Știi ceva? Ești neschimbată.
Serios?
Da. Parcă noi ceilalți ne-am schimbat, iar tu ai fost norocoasă.
- Ne vedem mâine. - Da, grozav.
Da, bine.
Alo?
Uite, vreau doar să știi că ceea ce crezi tu că ai văzut în seara asta
nu a fost ce părea. Bine?
Așadar nu încerci să distrugi căsnicia lui Buddy Slade?
Este mult mai complicat decât ai putea înțelege tu vreodată. Bine?
Buddy Slade și cu mine avem o istorie împreună de mulți ani
și este foarte bogată și complexă.
Ei bine... da, asta sună mult peste puterea mea de înțelegere.
Nu deschide o nouă cutie până nu s-a terminat cea veche.
Ce?
Este sora mea. Uită de asta.
- Ca să știi. - Am înțeles, mulțumesc!
Vrei să ne îmbătăm, sau ceva de genul ăsta?
Sunt Mavis.
Știu. Din liceu.
Sigur.
Ți-am făcut prăjiturile alea cu orez odată, de ziua ta.
Am aflat combinația încuietorii dulapului tău de la directorul adjunct
și ți le-am pus în dulap.
Mulțumesc.
- Unde este Matt? - În peștera lui.
Bine ai venit în distilerie.
Faci alcool ilegal?
Du-te naibii, țărăncuțo. Asta este bourbon îmbătrânit.
Știi ceva? Așteaptă.
Ei bine, încearcă asta.
Are 8 ani vechime. Bine?
Miroase, nu foarte mult, pentru că are o aromă foarte puternică...
Este neterminat... nu este...
- Rezerva specială cea mai "izoleta? - "Mai izolată". "Mai izolată".
Este o chestie din Star Wars. Știi, cantina...
Știi ce? Să-l mai lăsăm puțin să se învechească...
Am altul aici...
Bine...
Poftim. Vezi dacă poți detecta altceva în afară de stejar.
- Haide... - Bine.
Este ceva ascuns acolo, așa că atunci când o să iei o înghițitură...
Trebuia să-l beau din mai multe înghițituri?
Da.
Încă puțin...
Poftim.
Lemnos.
Stejar.
Cum a mers restul micii tale întâlniri romantice?
Bine. A fost lămuritor.
Buddy evident nu este fericit.
Bine. A spus el asta?
A sugerat asta.
Îți poți da seama că suferă.
Arăta complet epuizat. Știi, mi-a spus că se simte ca un zombi.
Am fost acolo, bine? Bănuiesc că glumea.
Este o declarație foarte puternică.
Adică, un zombi este o persoană moartă, Matt.
Da. În principal. Eu sunt un tocilar gras. Știu ce sunt zombii.
Cred că eu și cu Buddy avem sentimente similare.
Întrebarea este... cine va acționa primul?
Cred că tu o să fii aceea.
Nu ești cam bătrân pentru soldaței?
- Ăla este încă umed... - Nu, este în regulă.
Iisuse!
Tu îi faci?
Îi combin, știi, din soldaței diferiți.
La ăla, am luat fața lui Copperhead și am pus-o pe corpul lui Mongol.
Așa că este ca un Copperhead mușchiulos.
L-am făcut târziu în noapte, eram obosit și beat.
Faci vreodată păpuși de fete?
Nu sunt un ciudat.
- Trebuie să mă duc să verific ceva. - Bine.
Nu, nu, nu.
Trebuie să vii cu mine.
Cred că aici este.
Crezi, sau știi?
Aici este cu siguranță. Conduce un jeep Liberty.
Asta este ironic. Pentru că nu are deloc libertate.
Ești nebună, naibii.
- Vezi fereastra aia de sus? - Da.
Pun pariu că Buddy este treaz
și se masturbează, sau ceva de genul ăsta.
Sau poate are grijă de fiica lui mică.
Bebelușul, bebelușul.
Problema este că nu are nume.
- Vă pot ajuta să găsiți ceva? - Sigur. Nu prea am noroc aici.
Ceva pentru slujbă?
Nu, este pentru o ocazie specială. Nu este o ocazie formală.
Caut ceva șic și clasic, dar totodată ceva deosebit.
Bine. Avem niște rochii adorabile, care tocmai au venit.
Da, aveți Marc Jacobs?
Nu, nu cred că avem asta.
Mă duc la un concert vechi cu un fost iubit,
și cred că este o șansă să ne putem reapropia.
Să-i arătăm, ce i-a lipsit.
Nu, m-a văzut recent. Știe.
Dar soția lui nu m-a văzut de mai multă vreme, așa că...
Ei bine, e sfârșitul turei mele și fiul meu trebuie luat de la școală,
așa că o să trimit o altă asociată.
Cunoaște foarte bine toate trendurile.
Shona!
Unde sunt cărțile Waverley Prep?
Da, au propria măsuță de prezentare chiar acolo.
Probabil sunt foarte populare.
De fapt, avem un surplus de stoc de care încercăm să scăpăm.
Erau foarte căutate acum câțiva ani,
dar computerul spune "Nu le pune pe raft", așa că...
Hei! Scrii acolo înăuntru?
Eu sunt autoarea. Le semnez doar.
Tu ești Jane MacMurray?
Nu. Jane MacMurray a creat seria. Eu am scris cartea.
Eu sunt Mavis Gary Crane. Vezi?
O cunoști pe Jane Mcmurray?
Da, o cunosc foarte bine. Eu am scris cartea.
Bine.
Vrei un exemplar cu autograf pentru librărie?
Nu, este în regulă.
Pot să dau autografe pe oricâte vrei. Va face să crească valoarea cărților.
Da, dar odată ce marfa este cu autograf,
nu o mai putem trimite înapoi la editor.
De ce le-ai trimite înapoi la editor?
Probabil nu o să le vindem.
Seria este terminată.
Haide, ți-am spus, nu le poți semna...
Cum vrei tu, librarule!
Kendal Strickland nu s-a simțit niciodată amenințată.
A simțit un adânc sentiment de milă pentru această fată tristă.
Nu într-un mod competitiv.
Nu era genul care să se dea mare.
Nu avea ce face în legătură cu imensă ei popularitate.
Nu era vina ei ca într-un an fusese aleasă regina balului de absolvire
la un alt liceu din apropiere.
Da, Kendal Strickland era atractivă, asta era evident.
Celelalte fete erau foarte nesigure pe ele,
făcându-și griji în legătură cu fețele și cu trăsăturile lor.
Nu Kendal.
Ea avea o frumusețe care strălucea fără efort dinăuntrul ei.
Oricum, să fii atât de frumoasă putea de asemenea să fie intimidant.
Unii tipi voiau fete care erau mai normale.
Cum putea fi sigură Kendal că propria ei perfecțiune
nu l-ar putea îndepărta pe Ryan,
dragostea vieții ei?
- Ce mai faci? - Hei.
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Bine.
Poftim cartea aia pentru nepoata ta.
Da. Îți mulțumesc că ți-ai amintit. O să i-o trimit.
Este un personaj în ea la care m-am inspirat după tine.
- Ce? - În carte.
Adică, l-am denumit Ashby, dar seamănă izbitor cu tine.
Când o să o citești, o să fie evident.
Sper că e un personaj super.
Nici măcar n-ar trebui să facem asta.
Ar trebui ne limităm la acest personaj biblic...
Hei!
- Mă bucur să te revăd. - Și eu.
Uite-o...
- Adorabilă. - Mulțumesc.
Mă duc să iau o bere. Vrei ceva de băut?
Doar apă.
- Îmi poți aduce o altă Summer Ale? - Sigur.
Este în regulă, o să o elimin după spectacol.
Nu îți face griji, nu încerc să îmi îmbăt copilul.
Uită-te la asta.
Da, "Funquarium". O liniștește întotdeauna.
Da... da...
Da, da, așa este.
- Începem să zâmbim. - Drăguț.
Parcă ar fi clona lui Buddy.
Nu. Pe tine te văd la el.
- Serios? - De fapt, foarte mult din tine.
- Mulțumesc. - Poftiți, doamnelor.
- Poftim. - Mulțumesc.
Cum merge?
Știu că ești scriitoare. Am văzut niște articole frumoase despre tine în "The Sun".
Da, sunt autoare seriei "Young Adult".
Este deranjant de populară.
Îmi place cum ați decorat. Este "Shabby Chic"?
- "Pier One". - Și puțin "Goodwill".
Buddy și cu mine obișnuiam să fim cumpătați tot timpul.
Îți amintești? Anii 90?
Dumnezeule, aveam o colecție uriașă de tricouri.
A fost cea mai mare prostie.
Anii '90 au fost grozavi.
- Da. - Da.
Obișnuiam să dorm în tricourile și în pantalonii lui scurți.
Cred că încă mai am câteva tricouri.
Hei, încă mai am un tricou al unui fost iubit.
- Nu mă pot hotărî să mă despart de el. - Ce? Care?
Nu o să-ți spun.
Ce este desenul ăla?
Beth predă pentru copii cu nevoi speciale.
Mulți dintre elevii mei învață emoțiile cognitiv.
Nu învață natural, așa cum învățăm noi.
Așa că trebuie să le arătăm.
Așa arată fericirea. Așa arată neliniștea. Și așa mai departe.
Dar o figură neutră?
Adică, dacă nu simt nimic?
Cam așa sunt ei în majoritatea timpului, așa că... da, nu e nevoie să învețe asta.
Dumnezeule. Aia este Mavis Gary?
Da, poți să crezi asta? A venit aici cu Beth și cu Buddy.
Shot-uri!
Târfa nemernică nebună Regina balului de absolvire.
Haide, e timpul pentru tequila. Sare.
- Sunt bune? - Da, sunt destul de bune.
Cunosc privirea asta. Sunt groaznice. Știam eu.
Dar se distrează mult.
Hei, uite, acolo este Freehauf.
Întotdeauna sta în liniște, nu-i așa? Înfiorător!
Uită-te la fața lui. Este foarte palid.
Arată ca un criminal.
Arată de parcă ar avea câteva costume de clovn.
Dumnezeule, ești groaznic!
- Întunecat. - Nu.
Salutare, Mercury!
Eu sunt Mary Ellen Trantowski, iar noi suntem formația Nipple Confusion!
Vă rog să fiți îngăduitori,
asta este abia a doua noastră reprezentație
și toate avem copii mici acasă.
Primul nostru cântec este un cover.
Cântecul ăsta este din partea toboșarei noastre, Beth
pentru iubitul ei, Buddy.
Ea poarta Denim oriunde se duce...
Ții minte când ne pupam pe melodia asta?
Cred că melodia asta cânta când am coborât prima dată pe tine.
Prima dată când am coborât pe tine.
Ați fost incredibile.
Noi? Ai spus că am fost incredibile?
Cred că cineva a băut prea mult.
De-abia...
E foarte interesant să te văd ieșind din nou, Mavis.
Mary Ellen, ai fost grozavă în seara asta.
E o adevărată inspirație să vezi o mamă care-și crește copilul singură
având atâta încredere pe scenă.
Serios.
Trebuie să mergem acasă, să-i dăm liber bonei.
Nu, vreau să mai stau puțin.
Îl duc eu acasă.
Serios?
Buddy, las-o pe Mavis să te ducă acasă. Eu mai rămân să sărbătoresc.
Sigur.
Distracție plăcută!
Mulțumesc, Mavis!
Încetișor.
Nu mai am aceeași rezistență ca atunci când mă cunoșteai.
Cum adică "atunci când te cunoșteam"? Încă te cunosc.
Vino încoace. Stai.
Nu rămâne bona până la ora 23:00?
Ba da, dar nu putem pleca nicăieri.
Știu că nu putem, dar...
Timpul e foarte prețios.
Într-adevăr. Trece foarte rapid.
Știu...
Chiar îmi iubesc fiica, știi?
Știu, știu...
Se vede că ești un tată grozav.
Ai realizat imposibilul de atâtea ori!
Ți-ai asumat atâtea responsabilități... Chiar prea multe.
- Crezi? - Da.
Ești un om foarte, foarte bun, Buddy.
Să nu te schimbi niciodată.
Mi s-a părut că văd niște faruri.
Salut, Daniel. Am venit acasă.
- Unde-i Beth? - A rămas să petreacă toată noaptea.
Nu mai avem lapte matern și nici suzeta n-o mai vrea.
Mă ocup eu.
- Noapte bună, Buddy. - Noapte bună.
- Mai ușor, agresivo! - Sunt deprimată.
Fă exerciții.
Scoate-ți sărmanul câine la plimbare.
De ce nu te plimbi tu, grasule?
- Ești o legumă care vegetează. - Poate tu vegetezi.
Nu! Îl cunosc... Îl detest pe tipul acela.
E verișorul meu, Mike.
- Mike Moran e verișorul tău? - Din nefericire.
Iată că vine cel mai fericit schilod din Minnesota.
- Mavis? - Mike.
Ce faci, fetițo? Sfinte Sisoe, ce surpriză!
Am venit în oraș pentru o chestiune imobiliară.
- Ce mai faci? - Grozav.
Da, eu și Kim abia am avut aniversarea de șase ani.
Șase ani? Din ce e, din lemn? Porțelan?
Stricnină?
Oricum, copiii sunt grozavi.
Serviciul e solicitant, dar mă țin tare.
Am făcut o mulțime de cățărări.
Adică târâieli, nu?
Nu, pe verticală, frate. Incredibil, dar adevărat.
Putem face orice face și un om sănătos.
Probabil mai mult,
pentru că ne reenergizează optimismul suplimentar.
Înțelegi ce vreau să spun?
- Ar trebui să încerci și tu! - Ar trebui să încerci!
Nu!
Ce-mi place cum vorbește. Mereu spune "nu".
Mă bucur că sunteți prieteni. Văd asta.
Sunteți ca Will și Grace.
- Da! - Ba nu.
Mă întorc la prietenii mei,
dar stăm la taclale mai târziu! Îți fac cinste cu un scotch sau ce ai acolo.
Ador locul acesta! E ca o capsulă a timpului, nu?
De când are căruciorul ăla? Din anul doi?
Din primul. Accident de mașină. Doamne, câtă atenție a primit!
Da, a fost "ologul popular".
Practic mi-a distrus anii de liceu.
Mi-e mi-a distrus majoratul. A fost în același weekend.
Mare figură mai ești!
Tu ești un mare idiot.
La naiba.
Sărutul a fost electrizant. Transfigurator. Spiritual. Magic.
Parcă ar fi fost din nou primul lor sărut,
cu excepția că acum știau exact ce făceau.
Și i-am spus: ascultă-mă, Kyle. Ești totul pentru mine.
Ești soarele meu, luna mea, galaxia mea.
Când o să pricepi asta?
- Iar el spune că nu înțelege, așa-i? - Așa-i!
- Bună! - Bună. Ce faci?
Minunat. Noaptea trecută a fost fantastică.
Cât mai stai în oraș?
Am venit pentru tine. Cât vrei să mai stau?
Mă întrebam dacă mai ești pe aici în weekend.
Ai vrea să vii la ceremonia la care îi dăm un nume copilului?
E o chestie hippie pe care o organizăm în curte.
Nimic religios sau de genul acesta.
- Buddy, aș fi încântată să vin. - Grozav. În regulă.
Sâmbătă, acasă, în jurul orei 13:00.
Super, abia aștept să te văd.
Super.
Bună, mamă.
Chiar n-o să mă saluți?
A trecut mult timp. Aproape am uitat cum arăți.
Nu te evitam. Intenționam să te sun.
De ce n-ai venit să locuiești cu noi?
Aveam nevoie de un loc liniștit în care să scriu.
N-ai idee câtă muncă am de recuperat.
Cărțile se vând bine încă?
Abia reușesc să țin pasul.
Aceștia sunt banii pe care îi investești în imobiliare?
Am auzit că ai venit pentru o tranzacție imobiliară.
Mă mir că nu i-ai cerut mătușii Lena să-ți fie broker.
S-a supărat puțin.
Dragule, uite pe cine am întâlnit!
- Intră! - Mulțumesc.
- Un adevărat magnat al imobiliarelor. - Nu știu ce să spun.
- Ea cine e? - Ea e Dolce.
Sper că mănânci cum trebuie la oraș.
Trebuie să ai grijă de tine, draga mea.
Lean Cuisine nu e mâncare.
S-ar putea să fiu alcoolică.
Foarte nostim.
Nu ți-l mai smulgi, nu?
- Încetează, tată. - Părul tău e foarte frumos.
Mamă, poți, te rog, să dai jos fotografia cu mine și Allen?
Care fotografie, scumpo?
Cea de la nunta noastră. Am divorțat.
Mi s-a părut o amintire frumoasă.
A căsniciei mele eșuate?
Nunta nu a fost un eșec. Ții minte tiramisu?
Mi-a plăcut Allen.
Tată, e fostul meu soț. Ar trebui să fii în echipa mea.
E un tip de treabă, asta-i tot. Nu știam că există echipe.
Ți-ai revăzut vreunul dintre vechii prieteni în vizita asta?
De fapt... l-am văzut binișor pe Buddy.
Vechiul admirator, nu?
Îmi amintesc ce drăgălași erați la liceu.
E bizar cum instinctele inițiale
se dovedesc a fi corecte.
Faci mai multe greșeli pe parcurs,
însă soarta are grijă să fii împreună cu cel care ți-e predestinat.
E bine să-i păstrezi în viața ta
pe cei care te cunosc cel mai bine.
Noul lui bebeluș e absolut adorabil.
L-ai văzut de aproape?
Cred că da.
E totul în regulă?
Sunt sigură că totul va fi bine, numai că e prea devreme să spun.
Buddy spunea că am putea face cei mai drăgălași copii
din lume.
Mi-ați vândut mașina Cabriolet?
Da! Super mașină!
Ce este? O decapotabilă?
Tocmai mi-am văzut părinții.
Grav... Cum a fost?
Oribil.
Doamne, am trecut prin multe.
Vrei să ne trotilăm?
De ce crezi c-am venit aici?
Hai în pădurea din spatele școlii. Ia și niște sticle cu tărie.
- E puțin cam... - Hai odată!
Bine.
Poți merge și mai lent?
Ce urâtă e școala noastră!
Parcă ar fi o fabrică.
A fost o plantație de cauciuc în anii 20.
Le știi pe toate.
Pădurea asta era "orașul tăvălelii" pe vremuri.
Îmi amintesc c-am venit aici cu câțiva băieți diferiți.
Nu știam c-ai fost așa depravată.
Am fost normală.
Cum merg lucrurile cu Buddy?
Cum se desfășoară genialul plan?
M-a sunat azi.
M-a întrebat dacă vreau să particip la ceremonia de alegere a numelui copilului.
Nu știu...
Sunt o mulțime de lucruri nerostite încă,
dar mă implică în viața copilului său.
Buddy e un bărbat însurat. Și din câte se pare, fericit.
Da.
Bărbații cu o căsnicie fericită merg cu fostele iubite în baruri
mereu.
Le sună în secret și se pupă cu ele pe prispă.
Nu s-a pupat cu tine.
Nu erai acolo. Ne-am sărutat.
A fost intens, pasional.
Mi-a dat hanoracul lui.
Da, am observat.
Probabil au observat și cei din spațiu.
Și dacă vrei să știi, pari nebună purtându-l.
Nu știu ce intenții are Buddy cu tine,
sau ce intenții crezi tu că are,
dar trebuie să-ți continui viața.
Uite cine vorbește.
Nu-ți pasă decât
de o încăierare de acum 20 de ani.
Te agăți de cârja aia și cauți motive,
deși știm amândoi
că folosești toate astea
ca pretext să nu faci absolut nimic cu viața ta.
O încăierare?
Habar n-ai ce mi s-a întâmplat.
Sportivii cărora le-o sugeai în timpul pauzei de prânz
mi-au sfărâmat picioarele,
mi-au făcut praf creierii
și mi-au mutilat penisul
încât a trebuit să urinez și să ejaculez într-o parte toată viața.
M-au omorât.
Situația nu e prea grozavă în partea de jos.
Abia pot termina singur,
darămite cu o altă persoană.
Știi ceva? Ce-a fost, a fost.
Nu poți trăi în trecut, Matt.
Îți bați joc de mine?
Vorbești despre a trăi în trecut și iată-te
reîntorcându-te în Mercury, ca o ratată,
încercând să ți-o pui cu un tip care are o căsnicie fericită.
Buddy nu e fericit!
Bine? Nu mai spune asta!
Nu ești deloc o expertă în fericire, Sylvia.
Știi ceva, Matt?
Păcat că ești așa.
Pentru că dacă ai avea o personalitate plăcută,
niciunul dintre celelalte lucruri n-ar deranja lumea.
De ce nu-mi folosești din nou cârja ca metaforă?
A fost genial. Magistral!
Păstreaz-o pentru micile tale povești de adolescenți.
Pentru că habar n-ai ce înseamnă să fii adult.
Nu era prima dată când Kendal Strickland era dezamăgită.
Oricât bine i-ar fi făcut frumusețea și popularitatea,
nu prea au inspirat loialitate.
Ar fi fost plăcut să aibă colegi?
Prieteni pe care să-i poată respecta? Sigur.
Însă Kendal cunoștea prea bine prețul de a fi deosebită.
Era obișnuită să preia inițiativa.
Era evident că Ryan o iubea încă.
Limpede ca cristalul.
Poate că asta era nedrept față de noua lui iubită.
Însă Kendal Strickland urma să se gândească la ea de data asta.
Cine avea grijă de Kendal?
Iar apropo de corectitudine.
Era corect ca lumea să-i judece greșit inteligența lui Kendal
doar pentru că era frumoasă?
Era corect ca toată lumea să creadă că viața ei e ușoară,
deși nu era deloc așa?
Nu! Viața era nedreaptă.
Și era de datoria lui Kendal să îndrepte lucrurile.
Uneori, pentru a vindeca,
e nevoie să sufere câțiva oameni.
- Bună, Jan. - Bună.
A trecut foarte mult timp.
Am fost foarte ocupată.
Da, am auzit.
Și Buddy a fost foarte ocupat. Și Bethie.
Sunt, în sfârșit, bunică.
Vorbeam de lup!
- Bună! - Bună! Ce mai faci?
Tu ce mai faci?
Am cumpărat daruri. Am adus cadouri.
- Mulțumesc. - Barbețică.
Niciodată nu sunt destule.
Mamă, poți s-o ajuți pe Beth cu andivele alea?
- Putem discuta? - Da.
Te simți bine? Te distrezi? Da, te distrezi!
Cred c-ar trebui să discutăm în particular.
Sigur.
Vino după mine.
Bine.
Așadar? Ce se întâmplă?
Sunt o mulțime de lucruri pe care amândoi vrem să le spunem.
Bine, dar nu trebuie să le rostim pe toate acum.
Trebuie să-i pregătesc cadoul lui Beth.
I-am cumpărat un set de tobe.
Ce grijuliu ești! Chiar și în timpul a toate astea.
Le merită.
Voiam să-ți spun că simt tot ce simți și tu.
Buddy, ultimele zile au fost cele mai frumoase din viața mea.
Da?
Nu trebuie să te prefaci.
Știu ce-i aici.
Și știu și ce-i aici.
Buddy...
Ești luna mea. Stelele mele...
- Ești toată galaxia mea... - Mavis!
Ce faci?
Bine...
Nu trebuie să-ți fie teamă.
E în regulă. Te poți muta cu mine în oraș,
așa cum am plănuit mereu.
Despre ce naiba vorbești?
Putem rezolva situația. Știi c-am putea.
Am putea-o rezolva ca între adulți.
- Mavis, sunt însurat. - Știu.
Putem rezolva asta împreună.
Poți mai mult de atât.
Trebuie să plec.
Cred c-ar trebui să pleci.
Uite cine s-a trezit!
Dă-mi-o mie. O iau eu.
Vino la mine.
Fă-mi o favoare. Poți să-i inviți pe toți afară?
Vreau să-i pregătesc cadoul lui Beth.
Ascultați-mă, oameni buni!
Cred că Buddy are o mică surpriză pentru Beth.
Dacă ați putea veni cu toții afară, în jurul garajului.
Hai să mergem.
- Mavis? - Ce?
Te simți bine?
M-aș simți bine dacă aș putea bea o băutură adevărată aici.
Uite-o acolo. Mulțumesc, unchiule Bob.
Știi ceva? Dumnezeule!
- Îți aduc ceva... - Du-te dracu'!
Du-te dracu'!
Târfa naibii!
Doamne, ar trebui să-ți vezi fața!
E o glumă!
O să stai așa ca tâmpa? Îmi place bluza ta.
Îți aduc o cârpă.
Adu-mi o cârpă. Ai multe atârnate pe aici.
Sau barbețele afurisite, cum s-o numi.
Știi ce-i ciudat?
Aș fi putut avea petrecerea asta cu mult timp în urmă.
Exact această petrecere.
Buddy și cu mine am fost împreună patru ani.
Eram inseparabili. Jan știe.
Nu-i așa, Jen? Spune-le.
Las-o, nu te mai deranja. E din mătase. E distrusă.
Mavis, scumpo...
Mamă, încerc să povestesc ceva.
Buddy m-a lăsat însărcinată când aveam 20 de ani.
Voiam să-l păstrăm.
Urma să avem copilul și petrecerea de alegere a numelui,
un acvariu hazliu
și așa mai departe.
După 12 săptămâni,
am pierdut copilul lui Buddy.
Nu i-aș dori nimănui asta.
Dacă situația ar fi fost mai ospitalieră
în partea de jos, în trupul meu bolnav,
Buddy și cu mine am fi avut o adolescentă acum,
și probabil și alți copii.
Pentru că mereu ne-am regăsit. Mereu.
Nu-i așa, Jen? Spune-le!
Ce naiba?
E un set de tobe nou, pentru Beth.
Ce se întâmplă?
- Nimic. - Cum adică nimic?
Dumnezeule! Ce-i în neregulă cu tine?
Ești ca un copil tembel care are nevoie de diagrame
pentru a recunoaște sentimentele?
Susține-ți punctul de vedere. De ce mă acoperi?
Ajunge, Mavis! Ești beată!
Sunt beată de când m-am întors, mamă,
și nu i-a păsat nimănui până n-am făcut scandal.
Mavis, ce naiba se întâmplă?
De ce m-ai invitat?
Nu eu te-am invitat.
Soția mea.
Beth practic m-a obligat să te sun.
Îi e milă de tine. Tuturor ne este, Mavis.
Este evident că ai probleme mentale,
ești deprimată, foarte singură și confuză.
Beth m-a pus să te invit,
deși eu știam că va fi o greșeală.
Știam asta.
Minți.
Nu minte.
Dar acum?
Mă urăști acum?
Ar trebui să fie simplu, pentru că eu te detest naibii.
Uitați-vă la voi. Ce naiba aveți, oameni buni?
- Mavis, scumpo... - Știi ceva?
M-am întors pentru tine. Pentru tine!
Și urăsc orașul ăsta! E o fundătură care miroase a pește stricat!
Dar m-am întors!
Voiam să știi asta.
Am dat-o-n bară.
- Am greșit rău de tot! - Unde ai fost?
Mă sperii.
Sunt nebună.
Și nu mă iubește nimeni.
Nici tu nu mă iubești.
Băieții ca mine
se nasc iubind fetele ca tine.
Am fost acasă la Buddy.
Ce s-a întâmplat?
Mi-am pătat rochia.
Îți aduc... un... Mă duc să-ți aduc un tricou.
Nu, îl vreau pe al tău.
Vrei tricoul de pe mine?
Îmbrățișează-mă.
De ce Buddy?
E un om bun.
E amabil.
Ceilalți bărbați nu sunt amabili?
M-a cunoscut în anii mei de glorie.
Nu atunci erau anii tăi de glorie, Mavis.
Nu atunci.
Te vedeam în fiecare zi.
Aveai o oglinjoară în dulap.
Avea formă de inimă.
Ai privit în acea oglindă
mai des decât te-ai uitat la mine.
Iar pentru mine erau anii mei de glorie.
Bună dimineața.
Bună.
- O cafea? - Sigur.
Încă mai scrii cărțile alea?
Nu. Seria s-a sfârșit. A fost anulată.
O scriu pe ultima în acest moment.
Și ce se întâmplă?
Nu știu.
Cunoști o fată, pe nume Beth?
S-a măritat cu Buddy Slade, din liceu.
Da, o cunosc pe acea Beth.
Ce părere ai despre ea?
Mie...
Nu prea îmi place de ea.
Și cred că ești mult mai frumoasă decât ea.
Ce-a pățit rochia ta?
Scuză-mă. Am spus ceva ce nu trebuia?
Fir-ar! Ce s-a întâmplat? Ce am spus?
Am o mulțime de probleme.
Nu-ți poți lua o rochie nouă?
Mi-e foarte dificil să fiu fericită.
Iar pentru alții... e atât de simplu.
Știu. S-au maturizat.
Sunt împliniți.
- Eu nu mă simt împlinită. - Ei bine...
Sincer, dacă nici tu nu te simți împlinită cu toate lucrurile pe care le ai...
Sandra, trebuie să mă schimb.
Ba nu trebuie.
Ce?
Ești singura persoană din Mercury care a putut scrie o carte
sau a putut purta o rochie ca asta.
Sunt sigură că sunt o mulțime de oameni care...
Toți cei de aici sunt grași și proști.
Nu spune asta.
Chiar crezi asta?
Toți își doresc să fie ca tine.
Să locuiască într-un oraș mare,
să fie celebri și frumoși și așa mai departe.
Nu prea sunt celebră.
Știi tu, deosebită...
Uneori, când am o zi de muncă plictisitoare,
mă gândesc la tine
locuind în apartamentul tău frumos, ieșind în oraș...
și pare foarte plăcut.
Da, dar...
Majoritatea celor de aici par atât de fericiți, având așa puține...
Nu pare să le pese de ce se întâmplă cu ei.
Asta pentru că nu contează ce li se întâmplă.
Sunt niște nimeni. N-au decât să moară.
Să-l ia naiba de Mercury!
Mulțumesc.
Aveam nevoie de asta.
Ai dreptate.
Locul acesta e infect.
Trebuie să mă întorc la Minneapolis.
Ia-mă cu tine.
Poftim?
Ia-mă cu tine.
În Mini Apple.
Ți-e bine aici, Sandra.
Dolce. Îmi pare rău.
Vino la mine, puiuț.
Absolvirea a fost dulce-amăruie pentru Kendal.
În timp ce a fost nominalizată șefă de promoție din anul ei,
plutea o tristețe inconfundabilă a morții lui Ryan Ashby.
Cine și-ar fi imaginat că
atunci când Ryan și iubita lui au plecat să navigheze,
ar fi fost ultima zi în care i-ar fi văzut cineva?
Bietul Ryan,
pierdut pe mare...
Nu le vor înapoi.
Poți să le pui într-un album sau unde vrei.
Te informez că gogoșile sunt doar pentru membrii de onoare.
Kendal simțea greutatea anilor de liceu ridicându-i-se de pe umeri
în timp ce-și golea dulăpiorul.
Sigur că se gândește la Waverly din când în când.
La echipa de majorete, grupul de dezbateri...
La furișatul în pădure pentru a bea ceva după ore...
Însă anii ei de glorie abia urmau să vină.
Kendal Strickland era pregătită pentru lume.
Era timpul să privească spre viitor, spre un nou capitol.
În timp ce-a urcat în trenul spre Cambridge,
și-a privit pentru ultima oară micul orășel
și i-a trimis un pupic.
Spunându-și: viață, sosesc!
Traducerea: Avocatul31/Kprice