Tidligere på MKR...
Restauranten handler om familie og kjærlighet. Familien betyr alt.
Bestemor hadde elsket at det er så fornemt.
-To lag startet konkurransen. -Vi er en trussel.
-De ser flotte ut. -Vi er krye.
-Et av dem vaklet... -Rennende suppe.
Jeg er knust.
...men det andre viste hva de var gode for.
-Ja. -Ni.
-En nier. -Vi er strebere.
-Ni. -En nier.
-Vi gjør ingenting halvveis. -Kate og Mary klatret til topps.
Kom igjen!
I kveld skal vi til Radelaide...
Vi vil uttrykke vår kjærlighet gjennom maten.
Jeg føler meg emosjonell.
Det forlovede paret Steven og Frena...
-Babyhai. -Haier dreper folk.
...vil varme opp konkurransen.
"Sayang" betyr kjærlighet.
Jeg gjør dette med Frena så familien ser at jeg vil hedre dem.
Jeg vil spise maten hennes.
Kona mi er fra Malaysia. Jeg forventer tradisjonsmat.
Man sammenligner alltid.
-Oi sann. -Kommer de nærmere...
Jeg er nervøs.
...premien på 100 000 dollar?
Konkurransen fortsetter i kirkenes by,-
-Adelaide, og nyforlovede Stephen og Frena-
-er kveldens restaurantverter.
Jeg gleder meg til i kveld.
-Jeg vil ikke skuffe dem. -Nei.
Jeg er heldig som har deg som hjelper meg.
-Babyhai... -Baby fordi hun er søt.
Hai fordi hun er slem og kan bite.
-Jeg heter Steven og er 32 år. -Frena, 25 år.
Vi er forlovet og kommer fra Adelaide.
Etter sju måneder sammen, bestemte jeg meg for å fri.
Jeg var sikker. Stor, fin ring. Har du den? Vis den frem.
-Liker du den? -Hun blir kona mi.
-Vi er så ulike. -To ulike folk fra to ulike land.
-Ying og yang. -Ja.
-Vi får det til. -Det gjør vi.
Steven og Frena har fem timer på å klargjøre restauranten,-
-handle ingredienser og forberede mat-
-før gjestene kommer.
Hjemmerestauranten er inspirert av kulturarven min,-
-og den symboliserer familie.
Jeg vet hvor mye familie betyr for Frena.
Her er mamma og pappa unge.
Bakgrunnen hennes, levemåten i Malaysia...
Jeg vil vise hvordan familien min ville gjort det.
Det som gjør malaysisk mat spesiell, er at den er mangfoldig.
Mange ulike smakskombinasjoner gir en spesiell opplevelse...
-...når man spiser. -"Sayang" betyr kjærlighet?
Ja. Vi uttrykker kjærlighet gjennom mat, og det gjør vi i kveld.
-Ok. Kom igjen. -Kom igjen.
Vi er nummer tre i rekka, og det er bra.
Vi vet hva dommerne ser etter. Det gir oss en fordel.
-Du er spent på Manu. -Ja, jeg er stressa.
Håper å gi ham følelsen av Malaysia og noe som ligner konas mat.
Kona er fra Malaysia. Jeg har vært der ofte-
-og elsker malaysisk mat. Det er så mye å velge i.
Jeg forventer noe tradisjonsrikt. Det er ett av mine favorittkjøkken.
Kan vi få to kilo blekksprut?
Til forrett blir det fritert blekksprut og løk-
-med min spesialsaus. Det er en sambal, og den er god.
Jeg liker tanken på blekksprut og saus.
Jeg er usikker på løken.
Jeg vet ikke om det passer sammen, men det er lovende.
Nå snakker vi mitt språk.
Nå snakker vi. 450 gram, nesten uten fett, saftig.
Til hovedrett serverer vi svart biff, gul ris og acar.
Acar er et tilbehør til maten.
Det er både syrlig og sterkt.
Jeg forventer at risen er kokt bra, at curryen er smakfull-
-og at acaren gir en ekstra piff.
I kveld gleder vi oss til å vise fram ingredienser-
-som ikke er så vanlige i Vesten.
-La oss finne belachan. -Belachan.
-Der er det. -Er det tørket chili?
-Ja. -Det ser ut som det.
-Perfekt. -Det er mye.
De bør krydre godt, for de har snakket mye om-
-hvor krydret og kulturrik maten er.
-Alle krydderne, alle smakene. -Chilipulver...
Chilipulver. Jeg elsker deg.
Frena lovet krydder og varme. Og det er ikke min type mat.
-Her har vi chili. -Ja. De er annerledes. Ta dem.
-Vi tok med magetabletter i tilfelle. -Vi er forberedt.
Jeg tok to pakker, så det går bra. Jeg skal smake, selv om jeg dør.
Vi må være på topp.
Vi føler press på å yte maten rettferdighet.
Gurimalla. Kom igjen.
Vi ligger bak tidsskjema. Vi må komme i gang.
Med to og en halv time til gjestene kommer...
Jøss. De er fine.
...må Steven og Frena forberede rettene.
-Unnskyld. -Prøver du å skade meg?
Vi starter med forretten, blekkspruten.
Til forrett har vi fritert blekksprut, løk og spesialsaus.
Vi spiser ikke tre retter i Malaysia.
Det er enten for mye eller for lite.
Det er ikke en tradisjonell malaysisk rett.
Den friterte løken er vestlig. Det er en miks av begge verdener.
Menyen er inspirert av lignende måltider med familien min.
Fritert blekksprut spiser vi ofte sent på natten etter jobb.
Så går vi ut og bestiller masse blekksprut og ris.
Det påkaller mange gode minner.
Jeg starter med sambalen. Frena er sjef. Jeg gjør som hun sier.
Nå skjærer jeg løken som skal i sambalen.
I sambalpastaen har du hvitløk, ingefær, rødløk og chili.
Det må ikke bli for sterkt, for folk skal klare å spise den.
Den må ikke bli for sterk eller søt. Den må være balansert.
Jeg er oppvokst med sambal, og må få til denne.
Det kan være innfløkt å lage en sambal.
I familien min foretrekker vi den søt, men sterk.
Litt sukker.
Mamma ser at man alltid skal sukre en rett...
-...for balanse. -Jeg er mest bekymret for styrken.
-Det kan bli svært sterkt. -Ønsk meg lykke til.
Det er elsk eller hat. Jeg håper de elsker det.
Jeg stoler på at Steven gjør det jeg ber ham om.
-Takk. -Bare på kjøkkenet.
Gjett hva jeg glemte? Chili!
Sambal er chili. Hvordan glemmer man hovedingrediensen?
Jeg visste at fargen var feil. Hvorfor er den gul, ikke rød?
Sambal er ikke sambal hvis du ikke får tårer i øynene.
Herregud. Det ser bedre ut. Den lukta er det vi er ute etter.
-Fantastisk. -Den lukta.
-Lukter den sterkt? -Ja. Sterkt.
Jeg vil ikke skuffe Frena.
Starter med puddingen.
Til dessert har vi maispudding med jordbær og sjokoladesaus.
-Gleder meg. -Jeg også.
Mais er nydelig. Ingen forventer mais i dessert.
Maispudding er inspirert av basarene,-
-der de selger billig mat.
Maispudding selges for 80 australske cent.
Maispudding med jordbær og sjokoladesaus.
Menyen er litt overraskende. Jeg håpet på noe tradisjonelt.
Maispudding med jordbær og sjokolade er uvanlig.
Det er nok en europeisk vri på en asiatisk dessert.
Jeg tror ikke det funker.
Det tar tre timer før den stivner.
Vi vil ikke at desserten ikke skal stivne.
-Den må i kjøleskapet straks. -Ja.
Jeg ville bruke noe syrlig, som jordbær. De bryter med sødmen.
Alle har sin tolkning av pudding. Denne er annerledes enn forventet.
Ja. Maispuddingen må ha riktig konsistens.
Den skal være fast. Det tar et par timer.
Jeg vil spise maten hennes.
Hvis Frena føler at hun må tilpasse maten sin-
-til oss som ikke har vokst opp med den maten,-
-kan det være risikabelt.
-Nå må den i kjøleskapet. -Ja!
Alt så bra ut. Vi håpet på at den skulle stivne.
Etterpå skal jeg friterte forretten.
-Skal vi bytte? -Ja, kom igjen.
-Jeg ville ikke flyttet til Adelaide. -Ikke jeg heller.
Det er ikke nok liv. Det er litt kjedelig.
Jeg forventer at Steven og Frena gir gass.
-Jeg tror Steven er fyrrig. -Ja, jeg tror han leverer.
-Masse krydder og smak. -Sterke smaker.
Jeg grugleder meg.
Jeg har høye forventninger. Jeg vil at de skal lykkes med menyen.
Det er en konkurranse, men vi ønsker jo å spise godt.
Ashlee kommer alene igjen siden mannen fortsatt er syk.
-Skal vi? -Ja!
-Da banker vi på. -Ok.
-De er her. -Da setter vi i gang. Kom igjen.
-Hei! -Hei. Kom inn.
-De virket rolige, men litt nervøse. -Jøss.
Det er ingen skrik eller blod på vinduene, så alt virker...
-Bra hittil. -...ok.
-Jøss. -Det er vakkert.
-Det er nydelig.
Det var greit nok.
Jøss. Det er fantastisk. Se, så lekkert.
Vi var omringet av kjærlighet. Jeg følte meg hjemme.
Spisepinnene er vakre.
Familie og kulturarv var tema. Og kjærlighet.
For det representerer dem.
Velkommen til Sayang, vår hjemmerestaurant.
"Sayang" betyr kjærlighet. Det kaller jeg ham.
Det var perfekt, for de er så forelsket.
Jeg har ikke vært hjemme på mange år,-
-så jeg har prøvd å gjenskape det her.
Vi gleder oss til å la dere smake på arven min.
-Vi skal gjøre en god jobb. -Håper dere ikke blir skuffet.
-Jeg gleder meg. Kom igjen. -Jeg lukter det.
-Sterkt. -Det blir sterkt i kveld.
Håper dere nyter kvelden.
-Vi ses. -Takk. Ha det.
Jeg er litt emosjonell.
Jeg har sambalen i olje, og den spruter i fjeset mitt.
-Vær forsiktig. -Det er farlig nå.
Sambal er noe Frena elsker og ønsker å vise frem.
-Den må lages med kjærlighet. -Den koker, og jeg kriger nå.
Det kan være innfløkt å lage sambal.
Det lages i så mange ulike kulturer. Hver familie tilpasser til seg selv.
-Og litt sukker. -Du vet at du allerede har hatt i?
-Har du i mer? -Ja. Den må ikke bli for sterk.
Det er stor forskjell-
-mellom vestlig og østlig kultur hva angår kryddertoleranse.
Frena tåler sterkere mat.
Det er ganske sterkt. Hvis retten blir supersterk...
Jeg tror ikke de vil spise det. Da kjenner de ikke smaken.
Vi justerte den. Den ble ikke mildere.
-Har du hatt i palmesukker? -Nei.
-Det trenger vi. -Vi må få den mildere eller lage ny.
Vi kan ikke servere en sambal som er for sterk.
La meg smake.
-Hva syns du? -Den er for sterk.
-Straks: Forretten er servert. -Manus kone er fra Malaysia.
Hvis vi ikke lever opp til forventningene, kan det bli farlig.
-Senere... -Hva var ditt førsteinntrykk av meg?
Streng.
I Malaysia bruker man mye chili,-
-men Frena kan ha krydret sambalen for mye.
Den er veldig sterk.
Vi må gjøre den mildere, fordi en del av dem-
-er ikke vant med så mye krydder.
-Nå gjør jeg den mildere. -Hva med smaken?
-Sitter smaken? -Ja.
Er den for sterk, vil ingen spise den.
Ok. Og limen skjærer gjennom.
Vi justerte den noen ganger. Til slutt ble det bra.
Jeg tror den er tålelig.
De er så søte sammen.
Men har dere hørt kallenavnene de bruker?
-Babyhai. Så søtt. -Kaller de hverandre det?
-Babyhai. -De er veldig sukkersøte.
Fordi babyhaier er søte. Jeg vet ikke.
Haier er ikke søte. De dreper folk.
Babyhaier biter. Akkurat som de store.
Monzir, hva kaller du henne?
-Stumpen. -Stumpen?
-Hva kaller du Monz? -Monteaser.
Monteaser.
Monz ponz. Stumpelumpen. Sukkerklumpen.
-Det er voldsomt. -Det er hodeformen hans.
-Så... -Han har nydelig hodeform.
-Hva kaller du Mat? -"Hva".
"Hva vil du?"
Nå er konkurransen i gang. Den tredje i kveld.
Ja. Jeg håper det blir hetere.
-Ja. -Stemmer. Med litt chili.
-Men... -Det passer til antrekket.
Absolutt. Jeg er klar. Jeg elsker malaysisk mat.
Jeg har ikke spist det like ofte som deg, men jeg gleder meg.
-Er du spent på Manu? -Ja.
-Hørte du det? -Dommerne er her.
-Jeg er nervøs, men gira. -Jeg er nervøs, men...
-Ja. -Kom igjen.
Det er et stort press at Manu kommer.
Kona er malaysisk, så jeg håper vi lever opp til forventningene.
-Hallo. -Bonsoir.
-Står til? -Takk. Jeg gleder meg.
-Du ser flott ut. -Takk.
-Det lukter herlig. -Vi var nervøse...
...for å servere dommerne og de andre lagene.
-Bonsoir. -Hallo.
Så hyggelig å se dere. Dere ser nydelige ut.
-Nigella stjal showet. -Hun var strålende.
Nydelig. Var Manu der? Ok. Det så jeg ikke.
-Veldig sexy. -Jeg har barbert brystkassa.
Dere ser utrolige ut hver gang. Og du har ikke på slips.
Det er uformelt.
Manu droppet slipset. Han viste litt mer hud.
-En fin liten aperitiff. -Du er ekkel.
-Jeg vet det. -Du kaller meg ekkel.
Jeg trenger mer vin.
Velkommen til Sayang.
Inspirasjonen er å holde kulturarven i live.
Jeg er født i Malaysia, oppvokst i Singapore.
Jeg har mange kulturer og etnisiteter i familien.
-"Sayang" betyr kjærlighet. -Vi vil vise dere kjærlighet.
Vi håper dere føler kjærlighet i maten vår.
Dere kan snu menyen deres.
Det er bananbladet på toppen.
-Jøss. -Beklager fonten.
Vi prøvde noe annerledes. Vet ikke om skriften hjalp.
-Jeg trenger briller. -Menyen var ikke ideell.
Det var et plastikkblad. Blanke klistremerker, grå font.
Man måtte holde den i en bestemt vinkel.
-Bananskallet var... -Bananskall.
Bananskall. Det var et blad.
-Du er så hvit. -Ta en titt.
-Pappa, du trenger litt kultur. -Jeg spiser yoghurt til frokost.
Til forrett har vi fritert blekksprut og løk-
-med spesialsaus. Hvorfor er den spesiell?
Ja, det er det vi lurer på.
Det er en blanding av mammas og pappas side av familien.
Den er spesiell for meg.
Jeg forventet krydder og en blanding av kulturarven hennes.
Når du leser spesialsaus, løper hjernen løpsk.
Hva har de blandet i?
Til hovedrett har vi gul ris, svart biff og acar.
Acar er sylta grønnsaker.
Svart biff brukes ofte i malaysiske bryllup.
-Blir det overraskelsesbryllup? -Vi skal gifte oss.
Snart. Vi bringer dere mat og bryllup.
Kult.
Siden det spises i bryllup, må det være topp.
-Vi er spente på hovedretten. -Ja.
Til dessert har vi maispudding med jordbær og sjokoladesaus.
Desserten forvirret oss.
Jeg så for meg en maiskolbe med sjokoladetrekk.
-Hva med jordbærene? -Kvalmt.
Men jeg skal si dette:
Den kan endre livet mitt eller ødelegge sjelen min.
-Da må vi... -Tilbake på kjøkkenet.
-Lykke til. -Takk. Vi ses. Ha det.
Så søte.
Jeg kan ikke se for meg hvordan dette blir.
Vi er trygge på å beholde ledelsen. Vi klorer oss fast.
Plasseringen på poengtavla er alltid i bakhodet.
Hvis det går dårlig i kveld, kan vi rykke opp.
-Det var supert. -Ja.
De så fantastiske ut.
-De er spente. -Det er vi også. Vi må prestere.
-Jeg steker løken. -Ja, ok.
Blekkspruten og løken stekes med en sprø røre.
Én ting som bekymrer meg med forretten er sprøheten.
-Hvordan får du det sprøtt? -Jeg blander mel og maismel.
Maismel skaper en bedre røre.
Den må ikke være for tykk. Da blir resten bare bløtt.
Dommerne kommer til å se på sprøheten.
Særlig løkringene. Ingenting er verre enn løkringer-
-som ikke smaker løk, bare røre.
-Hallo. -Hallo. Hun er tilbake.
-Jeg tar gjerne litt Pinot Grino. -Absolutt.
-Damene først. -Vær så god.
Manu er veldig frekk.
Du må huske at jeg deler ut poengene.
Jeg vet det. Jeg har fått mine.
Han elsker det. Han blunker til meg hele tiden.
Tror det er leamus.
Hvis jeg blunker flørtende, ser det sånn ut...
Har du øyetrøbbel eller prøver du å flørte?
Første gang jeg spiste malaysisk, var det søtere enn forventet.
Og smakene kan være ganske dype, og det liker jeg.
Det er robuste smaker.
Første gang jeg spiste malaysisk, giftet jeg meg med henne.
Forelsket meg i maten. Men jeg kjenner kulturen og landet,-
-og det er en kjærlighetserklæring. Ikke klem eller kyss.
De gir deg mat. Det er kjærlighet. Det føler jeg Frena gir.
Jeg også.
At Manu er gift med noen fra kulturen-
-som presenteres, er vanskelig. Han kjenner til kulturen veldig godt.
Han har smakt maten til konas bestemor.
Og alle vet at bestemødre lager god mat.
-Ingen kan slå bestemors mat. -Han sammenligner.
Jeg lager tykke løkringer. Hva syns du? Er det tykt nok?
-Det er bra. -Ok.
Nå putrer sambalen. Jeg skal fritere løken.
Nå dypper jeg løken i røra.
Jeg tror ikke oljen er varm nok, babyhai.
-Den er ikke klar. -Pokker.
Det bekymrer meg at temperaturen ikke stiger raskt nok.
Man vil at de skal holde seg sprø. Uten høy varme, kan de bli bløte.
Det bobler. Der er vår første.
-Jeg er litt stresset. -Vi må teste en.
Jeg ser at Frena har panikk.
La oss prøve røra først.
Den ble ikke bra.
Den er ikke sprø nok. Den må stekes lenger.
Jeg er redd for at det ikke blir sprøtt.
Hva skal vi gjøre, vennen?
Vi testet de første løkringene. De ble ikke som vi ønsket.
Jeg er urolig for at det ikke blir sprøtt.
-Skal vi dyppe to ganger? -Ja.
Vi dyppet to ganger, og håpte på det beste.
-Litt nervøs. Du? -Ja, jeg vet.
-Og vi har dårlig tid. -Derfor kjapper jeg meg.
Vi har litt panikk, for løken må være gylden og sprø.
Tabber vi oss ut, er forretten ødelagt.
Frister forretten?
Fritert blekksprut med løk og spesialsaus.
Blekksprut er godt. Jeg elsker det.
-Det er deilig. Sprøtt og... -Fritert. Jeg liker det ordet.
Frityrsteking er vanskelig for mange. Å få et sprøtt og ferskt resultat...
-Frityrsteking er vanskelig. -Ja, veldig vanskelig.
Jeg elsker blekksprut. Jeg elsker sprøheten.
Jeg liker dem med hodet på.
Babyblekkspruter med tentakler overalt.
Helt fritert, slik at de krøller seg...
Løken er spennende. Er den sprø, fersk, eller løkringer?
Eller er det malaysisk?
-Jeg er interessert i sausen. -Jeg også.
Forventer du styrke, litt chili?
-Jeg håper det. -Jeg elsker chili og sterk mat.
Jeg liker chili, men jeg vil ikke miste smaken.
Jeg håper sausen serveres...
-På siden? -...etter behov. Den er nok sterk.
-Liker du ikke det? -Nei.
Jeg var litt urolig for innvollene. Tenkte det kom til å svi i rumpa.
Jeg er så sulten. Jeg har kjent lukten en stund og...
-Jeg har vann i munnen. -Det lukter godt.
-Håper smaken er like god. -Jeg ønsker dem suksess.
Problemet med retten, er å holde den varm og sprø.
Er den kald, kan det bli katastrofe.
Løkringene er friterte. Nå må blekkspruten i panna.
Det som uroer meg med forretten, er at det må være sprøtt.
-Vi vil ha sprøhet, men ikke... -Overstekt blekksprut.
Det er vanskelig å steke i flere omganger.
Det er en sjanse for at løken kan bli bløt.
Håper den kjøles ned. Noen føles litt myke.
Vi vil ikke oversteke blekkspruten, men den må være sprø.
Jeg trener armene her.
Forretten er ikke en tradisjonell malaysisk rett.
-Jeg må ta sambalen. -Løkringer er vestlig.
Vi håper gjestelagene nyter kjærligheten ved bordet.
-Kom hit. Jeg elsker deg. -Ok.
-Den er Manus, den er Nigellas. -Kom igjen.
FORRETT: FRITERT BLEKKSPRUT MED LØK OG SPESIALSAUS
Forretten er servert.
Takk.
Jeg håpet på mer blekksprut.
Det så ut som to blekksprutringer og to løkringer.
Så du forskjell? Det var som en overraskelse.
Sausen så god ut, men bare to blekksprutringer...
Gi meg mer blekksprut.
Jeg håper å høre knaselyden når de biter.
De er spente.
Jeg var nervøs. Det er min vri på malaysisk mat.
-Tusen takk. -Takk. Kos dere.
Bon appetit.
Jeg dyppet forsiktig løkringen i sausen,-
-og smaken var utrolig. Det sa "pang" i munnen min.
Den er sterk. Jeg syns sausen er spesiell.
Røra var litt bløt.
-Det var ikke så sprøtt. -Retten var ikke så bra...
...men sausen gjorde susen.
Jeg kjente kjærligheten i sausen, men ikke i løken.
Siden blekkspruten er nøkkelingrediensen,-
-følte jeg at det ikke var nok av den.
Røra var ikke så bra, men sausen redder retten.
Jeg kunne spist mer av den. Jeg bruker pinnene-
-til å spise Armotts saus, for jeg får ikke nok.
-Jeg kunne badet i sausen. -Du og den badingen din.
Det hadde svidd.
Du kom til kort med blekkspruten.
Du måtte steke en av delene først, og så den andre.
Og innen alt er ferdig, vil den første lide,-
-og det var løken. Mens blekkspruten var sprø.
Hvorfor løk? Gi meg mer blekksprut.
Vanligvis bruker vi bare blekksprut og sambal.
Vi skulle holdt oss til det.
Når det gjelder sausen, sambalen...
...er den deilig. Man vil bare ha mer og mer.
Den er velbalansert med søtt, surt, chili.
Den passer til alt.
Det var stort å høre at Manu likte sambalen så godt.
Vi ble veldig fornøyde.
Vi følte at dere ønsket å gi oss kjærlighet.
Men å lage friterte blekksprutringer for så mange-
-på et vanlig kjøkken er vanskelig. Og løkringer i tillegg.
Du har hindret deg selv.
At du har klart å lage den sausen,-
-viser kunnskap om malaysisk matlaging.
Du burde holde deg til det.
-Ja, sir. -Lag mat fra hjertet.
-Ja, sir.. -Ok. Fortsett.
-Tusen takk. -Takk.
Takk. Ses snart.
-Det var tøft. -Det var tøft.
Men han elsket sausen.
Det føltes ikke så bra, men vi må glemme det-
-og gjøre hovedretten fantastisk.
Rist det av deg, babyhai.
-Ok. -Du er superstjerna mi.
-Dette fikser vi. -Ja. Klar?
-Jeg elsker deg. -Elsker deg.
Kate, hva var førsteinntrykket ditt av meg og pappa?
Det er tredje runde, og vi er mer komfortable.
Første gang jeg så dere-
-opptok smilene deres nesten hele fjeset deres.
Det var herlig.
Og enorme øyne. Alice, dine enorme øyne og smil...
Hva syntes dere om oss? Trodde dere vi var søsken?
-Nei. -Absolutt ikke.
Monz, jeg syntes du var mystisk.
En mann av få ord.
Han er kjekk. Og siden han er mystisk, blir han kjekkere.
For du har ikke alle svarene, og du vil ha dem.
Omvendt så klart. Hva var førsteinntrykket av meg?
Du har peiling, du har meninger, og det liker jeg.
Streng er mitt førsteinntrykk. Rett på sak.
Kates ansikt da hun hørte "streng"...
-Jeg er ikke så streng. -Nei, men...
-Mener du bestemt? -Ja. Du er...
-...en sterk kvinne. -Nå snakker vi.
Jeg er bestemt og liker ikke så godt å...
...bli kalt streng?
Jeg skjærer biffen i tynne strimler.
Til hovedrett har vi svart biff og gul ris med acar.
Biffen må være myk. Med tynne skiver blir den stekt og får farge.
Til pastaen må vi blande chili, hvitløk, krydder,-
-rødløk, sjalottløk og gul løk.
Så friterer vi pastaen vi har laget.
Så legger vi biffen oppi så den steker i væsken.
Jeg legger i biffen, for pastaen tørker ut allerede.
Biffen må steke med pastaen.
Jeg spiste det ofte som barn, men bare i bryllup.
Når det er bryllup, samles tanter og onkler-
-og lager en kjempestor gryte med biff.
-Er det sant? -Ja.
Retten er søt, for når vi inviterer gjester,-
-ønsker vi at de skal dra med en søt smak i munnen.
Så de sier søte ting om bryllupet og brudeparet.
Det kan ta åtte til ni timer. Men da er det stort.
-Tantene bytter på å røre. -Din tur. Jeg er ferdig.
Når jeg tenker på familien, kan jeg føle meg trist.
Jeg ønsker at de skal godta meg. Det vil gjøre deg lykkeligere.
Frenas familie har ikke akseptert at vi er sammen ennå.
Siden jeg er hvit, liker de ikke at vi er sammen.
Jeg har alltid ment at kulturell bakgrunn er irrelevant.
Familier burde være støttende.
Om de liker det eller ei, så er vi sammen.
Vi skal stifte familie, og jeg vil at de skal ta del i det.
Jeg håper å lage mat for dem en dag.
-Det hadde vært imponerende. -Takk.
Vi gifter oss ikke i Malaysia,-
-for det skjer ikke før foreldrene mine godtar dette.
Så hvorfor ikke gjøre det her?
Jeg er lykkelig, og jeg er datteren deres.
De burde glede seg på mine vegne.
-Straks... -Jeg har en tilståelse...
Hva er Nigellas hemmelighet?
Jeg hadde et bilde i hodet, og det var ikke det jeg forventet.
De tradisjonelle elementene i forretten var en hit,-
-men ikke de vestlige elementene.
Derfor står mye på spill med den autentiske biffgryta.
Biffen koker fortsatt, men den har redusert mye.
-Hva er salaten vi lager? -Acar.
Acar. Hva betyr det?
Acar er sylta grønnsaker.
Det serveres til de fleste retter for å bryte ned smakene.
Det er komplekst. Det fungerer som tilbehør.
Det er en familieoppskrift og noe jeg kjenner godt til.
Jeg har spist det over 500 ganger.
Det kan ikke slå feil.
Acar lages av chilipulver, karriblader,-
-sennepsfrø, og så stekes det i olje.
Nå kan du ha i grønnsakene.
Jeg lager acar. Frena stoler på meg. Jeg håper jeg ikke skuffer henne.
Nå skal du fokusere på risen?
Til risen må vi lage en pasta, og sørge for mye smak.
Pastaen til risen er tilsatt med sup bunjut.
-Nam. -Det viktigste med retten...
...er sup bunjut. Det er krydderne til risen.
-Sup bunjut? -Ikke snakk indonesisk.
-Sup. Bunjut. -Sup. Bunjut.
-Sup bunjut. -Sup bunjut.
Vi bør snakke om hovedretten og forventninger.
Jeg trodde "svart" refererte til en saus til biffen.
Steven og Frenas meny forklarer ikke så mye.
Mye overlates til fantasien.
Jeg håper biffen har kokt lenge,-
-så den faller fra hverandre. Det høres nydelig ut.
-Fortsatt sulten? -Alltid. Til jeg dør.
Vi bruker acar i min kultur også.
Det fins søte og sure varianter.
Acar skal balansere smaken.
Hvis biffen er søt, bør acaren være syrlig.
Alt handler om å balansere smaker.
-Jeg kjenner chilien i halsen. -Jepp.
Vi bruker et tradisjonelt chilipulver som Frena er godt kjent med.
-Håper ingen av dem kveles. -Det smaker utrolig...
...men lufta på kjøkkenet var så sterk.
Jeg holder på å dø.
-Jøss. -Hallo.
-Vi har en spesiell gjest. -Vi svømmer i chili.
-Manu hostet og hostet. -Jeg ler så jeg griner.
-Lukt. -Er det så sterkt som jeg tror?
Ok. Hva er hovedretten?
Svart biff. Det er allerede stekt. Typisk malayisk.
Ja. Og grønnsaksacar.
Vi ønsker litt motstand i grønnsakene, men koker dem litt.
-Ok. -Og risen koker.
De tre elementene komplementerer hverandre.
Mer trygg på denne?
-Ja. -Hvorfor føler du deg trygg?
-Jeg har laget det så ofte. -Voilá. Det er poenget mitt.
Skjønner du? Det ser stygt ut, men... Det er deilig!
Jeg var positiv til hovedretten fordi ingenting var nytt.
Jeg lagde den tradisjonelle oppskriften.
Du bør gi oss kulturarven din. Vis kjærligheten din til maten.
-Tenk at du likte sambalen. -Det er det jeg sier.
-Vil du ha ekstra sambal til risen? -Ja. Du kunne solgt det.
-Ja. -Jøss!
-Bra jobba, babyhai. -Går det bra?
-Ja. Vi gleder oss. -Takk. Vi ses.
Det var flott å ha Manu på kjøkkenet.
-Han oppmuntret oss. -Det gjorde oss enda mer motiverte.
-Lukten er sinnssyk. -Har du smakt?
Jeg er litt bekymret for biffen.
Det skal kokes ganske tørt. Vil de synes at det er før tørt?
-For tørt? -Hva tror du?
Jeg er vant til saftig biff.
-Nei. -Tror du det er greit?
Jeg var bekymret for hvordan de andre ville reagere-
-når de ikke har Frenas bakgrunn.
Jeg må tilstå at jeg ikke kan bruke spisepinner.
Jeg er helt inkompetent og veldig grådig.
Så jeg vil bruke gaffel.
Det var fint at Nigella sa det. Fikk nesten lyst til å si det samme.
Jeg får det ikke til med hendene mine. Jeg er klumsete.
Så det hadde gått baklengs. Maten ender opp på fatet ditt.
Det skjer ikke.
Hun er den mest henrivende dama jeg har sett.
-Og hun kan ikke bruke pinner. -Ikke jeg heller.
Det kan dere snakke om på første date-
-når du har lenket henne til stolen.
-Ekstra rosiner. -På toppen?
Med denne retten er det mulig at biffen er...
Kjenner man ikke retten, kan man tenke at det er for tørt.
Steven sa at det var for tørt. Men jeg sa at det var meningen.
-Skal teksturen være sånn? -Ja.
Etter skuffelsen med forretten, trenger vi et blinkskudd nå.
La oss overraske dem med en utrolig rett.
HOVEDRETT: SVART BIFF MED GUL RIS OG ACAR
Hovedretten er servert.
Det så ikke så appetittvekkende ut.
Takk.
Acaren var mørk. Jeg så for meg noe på forhånd,-
-og det stemte ikke med det jeg så på fatet.
Vi var ganske nervøse.
Jeg syns det er godt, men hver sin smak.
Dette er to erfarne dommere, i tillegg til de andre lagene.
Steven og Frena har servert hovedretten,-
-svart biff med gul ris og acar.
Etter den skuffende forretten, trengte vi en fulltreffer.
-Takk. -Takk. Vel bekomme.
Bon appetit.
Biffen var veldig smakfull.
Men den tørre teksturen ble litt slitsom.
Biffen er så god.
I noen kulturer er det normalt med tørr biff.
Det serveres ikke alltid medium stekt.
Mange tenker at-
-det er feil om det er tørt og ikke medium stekt.
Men ikke alle vil spise en blodig ku.
-Biffen er tørr. -Ja. Enig.
-Det er naturlig. -Jeg elsker det. Og det sure.
-Jeg ble positivt overrasket. -Jeg også.
-Jeg spiser rosiner. -Liker du det ikke?
Jeg hater det intenst.
Jeg hater rosiner så innmari, og de var overalt i risen.
Men jeg spiser dem. Og jeg spiste all risen.
Jeg ville ha mer biff. Det er en god rett.
Biffen min var litt seig.
Men smaken tok meg med på en reise.
Jeg følte at det jeg spiste et familiemåltid.
Min tallerken er så ren at den kan brukes på nytt.
Bare et par biter til.
Forretten var bra, og hovedretten havnet her.
-Ja. -Så vi jobber oss oppover!
Da vi kom i kveld,-
-kjente jeg en nydelig lukt som gjorde meg sulten.
Og all duften, sødmen-
-og kjøttfullheten er i biffen.
Den var tørrere enn jeg er vant til, men jeg syns ikke-
-det gjorde noe, for jeg likte smaken så godt.
Acaren forsto jeg ikke helt.
Den føltes gjørmete fordi det var for mye pulver.
Jeg kunne tenkt meg mer salt.
Det skal være et tilbehør som du har lyst til å spise mer av.
Og det trengtes for å balansere teksturen.
Jeg ble lei meg, for jeg hadde ansvar for den retten.
Jeg har vært mange ganger i Malaysia,-
-men aldri spist svart biff.
Jeg skulle gjerne kvittet meg med spisepinnene-
-og spist med hendene.
Men jeg er kledd i silke, så jeg valgte å la være.
Jeg var ikke helt fornøyd med forretten,-
-for du gikk utenfor boksen,-
-og nå har du laget noe tradisjonelt, og det er bra gjort.
Det er dette du bør lage.
-Madam. -Ok.
-Takk. -Takk.
-Tusen takk. -Det var en lettelse....
...at de likte retten og den komplekse smaken.
-Bra jobba. Jeg er stolt av deg. -Vi er varme om hjertet.
Elsker de det, vil de elske desserten.
-Jeg håper det. -Jeg tror desserten blir en suksess.
Å, ja. Se på den.
Til dessert har vi maispudding med jordbær og sjokoladesaus.
Maispuddingen er ferdig.
Desserten har stått i kjøleskapet i tre timer.
Siden vi hadde laget desserten, trengte vi bare å lage sausen.
-Vi tar tre søte, to mørke. -Ok.
-Kom igjen. -Noen maispuddinger...
...serveres med sjokolademelk. Jeg bruker saus-
-fordi jeg liker en tykkere konsistens, og vi har begge likt det.
Har noen av dere spist maispudding?
Jeg har ikke spist maispudding,-
-men jeg vet at det er vanlig å bruke mais i Sør-Asia-
-og at det ikke nødvendigvis smaker mais, bare søtt.
Mais er søtt, men det har også mye smak.
Hvis du skal bruke det i dessert, må du gjøre det bra.
Men å kombinere det med to sterke smaker-
-som jordbær og sjokolade. Nei. Du skyter deg selv i foten.
Jordbærene og sjokoladesausen-
-gir inntrykk av at de prøver å gjøre det mainstream.
-Er ikke det litt farlig? -Litt farlig.
Men det vet jeg ikke før jeg spiser det.
Det kan hoppe på deg...
Kate, hva tenker du om maispuddingen?
Hvis det er en slags polentagrøt eller maisgrøt som stivner, kan det-
-med litt sødme bli en god puddingtekstur.
Men i kombinasjon med sjokolade og jordbær, blir jeg usikker.
Sjokolade og jordbær passer sammen. Men så har du mais.
Smakene vi assosierer med søtt og salt-
-er fordi vi er vant til noe.
Vi tenker at en grønnsak er en grønnsak, ikke en søtsak.
Iblant er det fint å bli utfordret.
Maispuddingen jeg har spist er som vaniljepudding-
-som er klissete i midten. Det er ganske unikt.
-Hva syns du? -Den ser bra ut.
Jeg trenger en kniv. Kan du gi meg kniven?
Ok. La oss ta en titt.
Da jeg skar i desserten, føltes det feil.
Bunnen var veldig våt.
-Er du nervøs? -Litt.
Jeg var urolig fordi jeg la jordbær i bunnen-
-og siden de produserer væske, kunne de gjort puddingen bløtere.
-Ok. -Alt falt fra hverandre.
-Det ser ikke så pent ut. -Nei.
Ok...
Hjertene våre sank til brystet,-
-og det er ikke noe håp om å endre den.
Ja vel.
Det er hardt arbeid for meg. Bare vent litt.
Hun kunne laget en personlig kake til hver av oss.
Fuzz ville at jeg skulle gi hver person en kakesmak.
Ok. Nigella er sukkerbrød med syltetøy og krem.
-Hva er Manu? -Jeg vet ikke.
-Olivenoljekake. -Veldig fettete.
Fuzz er ananaskake.
-Den er grei. -Med mye sirup og frukt.
Og Arrnott er bananbrød.
-Det er ikke en kake. -Nei, men det er deilig.
Jeg vet det...
-Jeg er fortsatt fornærmet. -Det passer.
Det gjør det ikke. Kall meg i det minste banankake.
Noe med kokos hadde vært deilig.
-Hun kalte ham bananbrød. -Vet ikke hva jeg syns om det...
Å, nei. Jeg tenkte på bananer fordi...
Du er bananbrød.
Av alle nydelige kaker som fins, så er du bananbrød.
Ja, Alice.
-Alice! -Det var helt vilt!
-Unnskyld. -Setter familien i dårlig lys.
Gjestene hygger seg,-
-men de ler ikke på kjøkkenet, for maispuddingen har ikke stivnet.
Nå kan vi ikke gjøre annet enn å håpe på det beste.
Frena og jeg er skuffet og bekymret nå.
Jeg er så irritert, men smaken sitter.
Ok. La meg smake.
-Det med sjokolade... -Ja.
Smaken var der.
Vi håper at de overser utseendet og dømmer oss på smak.
Jeg serverer Manu, du tar Nigella.
DESSERT: MAISPUDDING MED JORDBÆR OG SJOKOLADESAUS
Desserten er servert.
Den så ikke så fristende ut.
Det så ut som slapp pudding med jordbær som så halvkokte ut.
Det var ikke så appetittvekkende.
Jeg får vondt av Steven og Frena.
Jeg får samme følelse som da det gikk galt for oss.
Vi er allerede lei oss.
Og at Nigella ikke ser oss i øynene,-
-tyder på at hun er skuffet.
Takk.
Huff. Jeg er litt nervøs nå.
Bon appetit.
Jeg vet ikke om den er stivnet.
-Det er ikke min smak. -Ja.
Jeg føler meg forferdelig. Kan ikke spise det.
Jeg spiser nok ikke maispudding igjen.
Jeg liker ikke puddingen, dessverre. Det er det salte...
Jeg er forvirret. Og teksturen er ubehagelig.
Jeg likte det ikke. Jeg likte ikke maissmaken.
Jeg likte ikke den kornete smaken.
Ikke en suksess.
Ikke gjem deg.
Manu og Nigella har smakt Steven og Frenas dessert,-
-maispudding og sjokoladesaus. Nå skal de si hva de syns.
Ikke gjem deg.
-Hva tror du jeg skal si? -Ikke noe positivt.
Du har prøvd å finne opp hjulet på nytt,-
-og det lykkes ikke. Fersk frukt i pudding...
Det kunne jeg fortalt deg ville mislykkes.
Jordbær er full av vann. Puddingen er stivnet,-
-og frukten renner og ødelegger puddingen.
Det er ikke verdt å gjøre.
Jeg har spist malaysisk maispudding, og du har endret den, dessverre.
Det er selvfølgelig ulike oppskrifter,-
-men du ville gi oss smaker, men her er de borte.
Du har endret tekstur og smak, du har redusert sukkeret.
Malaysiske desserter kan virke søte for de-
-som ikke er vant til dem, men jordbær passer ikke i det hele tatt.
Du har ikke gitt oss sjansen til å smake på maten din. Det er trist.
-Takk. -De kunne ikke...
...si noe positivt, for det var mislykket.
Det er hjerteskjærende.
Jeg er trist på deres vegne.
Hvorfor er du så trist?
Hovedproblemet vårt var desserten.
Og jeg vet hvor vondt det gjør-
-å stå foran alle og høre at det ikke er bra nok.
Mat er en forlengelse av oss,-
-og når du gir en tallerken mat-
-til noen, serverer du deg selv. Hun er nok helt knust.
Men vi gjør feil.
Dette skjedde fordi hun tvilte og tenkte at desserten virket rar,-
-og derfor ville hun endre den. Men man må aldri tvile.
Hvis du står for dine feil, blir du ikke knust.
Jepp.
Håper hovedretten er nok til å få oss foran Peter og Alice.
Etter en forrykende kveld med oppturer og nedturer-
-skal gjestene gi den malaysiske opplevelsen poeng.
Til forrett hadde vi blekksprut, løk og spesialsaus.
-Sausen var... -Den var spesiell.
...spesiell med løkringer.
Jeg spiste bare saus, for det var bare to blekksprutringer.
En forrett er ikke en saus, men sånn var det for meg.
Til hovedrett var det svart biff, gul ris og acar.
-Hovedretten var høydepunktet. -Jeg likte biffen.
Det var veldig godt. Det var det beste på fatet.
Jeg likte ikke acaren.
Til dessert var det maispudding-
-med jordbær og sjokoladesaus. Den var ikke stivnet.
Det var litt salt. Jeg vet ikke... Smakene passet ikke sammen.
Sausen i forretten var god, men resten var skuffende.
Hovedretten var grei, men desserten var uspiselig.
Fem er en grei poengsum. De levde ikke opp til forventningene.
Jeg føler for seks.
Skal vi gå for fem?
-Det er rimelig. -Ok.
-Jeg tenker fem av ti. -Jeg er enig.
Man må være klinisk og skjære ned...
-...til komponentene på fatet... -Da blir det en firer.
-Ja. -Hvis vi ser bort fra følelser.
-Da er det en firer. -Ja.
Etter tilbakemeldingene på desserten, kjente vi skuffelsen-
-over hva vi hadde servert.
Vi havner ikke på topp, men tror ikke vi havner på bunn.
Steven og Frena har servert alle tre retter-
-i deres malaysiske hjemmerestaurant.
Nå skal de møte dommerne for å få poengene sine.
Steven og Frena, takk for gjestmildheten-
-og for at dere delte kjærligheten.
Men som dere vet, går kjærligheten sjelden som smurt.
Det fører oss over til poengene.
Vi vet at desserten var en skuffelse,-
-men vi håper å gjøre det litt bedre enn Peter og Alice.
Gjestelagene har til sammen gitt dere...
...25 av 50 poeng.
Jeg forstår ikke hvorfor vi fikk ett poeng mindre enn Peter og Alice.
Desserten deres var uspiselig.
Det plager meg, for vår var iallfall spiselig.
Nå skal vi gi hver rett opp til 10 poeng.
Til forrett fikk vi fritert blekksprut og løk med spesialsaus.
Og sausen var helt spesiell.
Du bet over for mye med løkringene-
-når du allerede friterte så mye blekksprut.
Blekkspruten kunne dere gjerne laget mer av.
Da hadde det blitt en bedre rett. Derfor får dere en femmer.
Jeg gir dere fem poeng.
Det var rettferdig, for halve retten fungerte ikke,-
-og andre halvdel funket bra.
Til hovedrett fikk vi svart biff med gul ris og acar.
Med hovedretten ga dere oss flott malaysisk mat.
Biffen var full av ulike smaker,-
-og de tre elementene sammen var nydelig.
Dette var mat fra hjertet, og hjertet mitt sang.
Acaren kunne vært bedre,-
-men tusen takk for retten.
Jeg gir åtte poeng.
For hovedretten gir jeg dere åtte poeng.
Det var spennende å gå fra fem til åtte.
Det ga oss litt håp.
Retten var ikke uspiselig, så jeg har troen på mer enn ett poeng.
Til dessert fikk vi maispudding-
-med jordbær og sjokoladesaus.
Jeg skulle ønske dere ga oss ekte malaysisk maispudding.
Ærlig talt gikk alarmklokkene da jeg leste menyen.
Maispudding. Jordbær? Sjokoladesaus? Det passet ikke.
Og da jeg smakte det, passet det overhodet ikke.
For desserten får dere ett poeng.
Jeg var sjokkert.
Og forbanna.
Jeg er redd jeg gir ett poeng.
Hvordan kan man gi en uspiselig dessert-
-og en spiselig dessert samme poengsum?
Forklar det, for jeg forstår det ikke.
Steven og Frena, da får dere totalt 53 poeng.
Takk.
Derfor havner dere dessverre nederst på tavla.
Etter tre hjemmerestauranter og tre igjen,-
-er Steven og Frena på sisteplass på poengtavla.
De står i fare for å bli eliminert.
Ok. Neste hjemmerestaurant er Janelle og Monzir.
Dessertdronningen Janelle står for tur. Har hun store sko å fylle?
Ja. Hun må slå oss.
Tekst: Eline Bjøraas Iyuno-SDI Group