I tidigare avsnitt...
Vår restaurang handlar om familj och kärlek. Familjen betyder allt.
Mormor skulle jubla. Det är så utsökt och klassiskt.
-Två lag inledde tävlingen. -Vi är nog ett hot.
-De ser jättebra ut. -Vi är självbelåtna.
-Medan det ena felade... -En flytande soppa.
Jag är förkrossad.
-...var det andra... -Nu kör vi.
...en kraft att räkna med.
-Jajamän. -Nio.
-En nia. -Vi är högpresterande.
-Nio. -En nia.
-Vi gör inget halvdant. -Kate och Mary...
...hamnade i toppen med 87 poäng.
Kom igen!
I kväll ska vi till Radelaide.
Vi vill uttrycka vår kärlek genom maten.
Jag blir lite känslosam.
Där det förlovade paret Steven och Frena...
-Hajungen. -Jag vet.
-Hajungen. -Hajar dödar människor.
...försöker få tävlingen att hetta till.
"Sayang" betyder "kärlek" på malaysiska.
Jag hoppas att Frenas familj får se att jag vill hylla dem.
Jag vill äta hennes mat. Äkta vara.
Min fru är malaysier, så jag förväntar mig nåt traditionellt.
Det sker alltid jämförelser.
-Ja. -Kommer de ett steg närmare...
Okej. Jag är nervös.
...första priset på 100 000 dollar?
Tävlingen fortsätter i södra Australiens kyrkostad Adelaide-
-och det nyförlovade paret Steven och Frena-
-står som värdar för kvällens restaurang.
Jag ser fram emot restaurangen ikväll.
-Jag vill inte göra nån besviken. -Så klart.
Tur att jag har dig som hjälper mig igenom allt.
Hajungen. Jag kallar Frena för hajungen. Hon är söt och bedårande.
Men samtidigt är hon vildsint och kan bitas.
-Jag heter Steven, 32 år. -Jag heter Frena, 25 år.
Vi är nyförlovade och från Adelaide.
Efter sju månader med Frena-
-bestämde jag mig för att det var dags att fria.
När man vet så vet man. En stor, fin ring. Har du den?
Visa upp den. Ja.
-Gillar du den? -Det är min blivande fru.
-Vi är väldigt olika. -Ja.
Två olika personer från två olika länder.
-Yin och yang. -Ja.
-Vi får det att funka. -Det funkar.
Steven och Frena har fem timmar på sig att rigga restaurangen-
-handla ingredienser och förbereda maten-
-innan gästlagen anländer.
Restaurangen är inspirerad av mitt arv.
Själva andemeningen är familjen.
Jag vet hur mycket Frena älskar sin familj.
Det här är mamma och pappa som unga.
Hennes bakgrund och livet som hon levde i Malaysia.
Jag vill visa hur min familj skulle göra.
Det bästa med den malaysiska maten är mångfalden.
Många olika smaker kombineras och det blir en speciell upplevelse-
-att äta den sortens mat. "Sayang" betyder väl "kärlek"?
Ja. Vi uttrycker kärlek genom maten.
Det är ett annat språk, men det kommer att uttryckas genom maten.
-Okej. Nu kör vi. -Nu kör vi.
Att gå ut som tredje restaurang är bra-
-för nu har vi fått en uppfattning om vad domarna är ute efter.
Jag tror att det kan vara en fördel.
-Du är nervös angående Manu. -Ja, jag är väldigt stressad.
Jag vill ta med honom till Malaysia-
-eller komma nära hans frus matlagning.
Min fru är malaysier. Jag har varit där flera gånger-
-och är väldigt förtjust i malaysisk mat. De erbjuder så mycket.
Jag förväntar mig nåt traditionellt. Det är ett av mina favoritkök.
Kan vi få två kilo bläckfisk, tack?
Förrätten blir friterad bläckfisk med lök-
-och en specialsås. Min specialsås är sambalkräm.
-Den är ren! -Ja.
Jag gillar idén med bläckfisk och en specialsås.
Men jag är osäker på löken.
Jag vet inte hur allt passar ihop, men det ser lovande ut.
Nu snackar vi.
Det här är vad vi är ute efter. 450 gram, nästan inget fett. Saftigt.
Huvudrätten blir black beef, gyllengult ris och acar.
Acaren är ett tillbehör som serveras vid sidan om.
Det är syrligt och kryddigt.
Jag vill att riset ska vara vällagat, curryn smakrik-
-och acaren ska ge en kraftfull ton i bakgrunden.
Vi ser fram emot att visa upp ingredienserna-
-som inte används i västerländsk kultur.
-Vi tar belachan. -Okej, belachan.
-Där är den. -Är det torkad chili?
-Ja. -Det ser ut som chili.
-Toppen. -Det är mycket.
Frena och Steven måste leverera för de har pratat om-
-hur kryddstark och kulturrik deras mat är.
-Alla kryddor och smaker. -Chilipulver.
Chilipulver. Jag älskar dig.
Frena utlovade kryddor och hetta, eller hur?
-Ja. -Det är inte min grej.
-Vi har lite chili. -Ja. Det är en annan sorts chili.
-Vi packade ner magmedicinen. -Vi är väl förberedda.
Jag har tagit två doser, så allt är bra.
Jag ska provsmaka, om jag så dör på kuppen.
Vi måste göra bra ifrån oss.
Pressen är stor att göra maten rättvisa.
Jisses. Skynda, skynda!
Vi ligger lite efter. Det är dags att sätta igång.
Gästlagen anländer om två och en halv timme...
Oj! Vad snygga de är.
...så Steven och Frena börjar förbereda sina rätter.
-Förlåt. -Försöker du skada mig?
Vi börjar med förrätten. Vi behöver bläckfisken.
Förrätten blir friterad bläckfisk med lök och en speciell sås.
Vi brukar inte äta trerättersmåltider i Malaysia.
Det är alltid mycket mat eller för lite mat.
Det är ingen traditionell malaysisk rätt.
Den friterade löken är västerländsk.
Men det är en förening av två världar.
Inspirationen till menyn kommer från att ha ätit all den här maten-
-med min familj, som friterad bläckfisk.
Vi brukade äta det när mamma och pappa jobbade sent.
Då gick vi till en restaurang och beställde bläckfisk med ris.
Det kommer att väcka fina minnen.
Jag börjar med sambal. Frena är chefen.
Om hon vill att jag ska göra nåt, då gör jag det.
Nu fixar jag löken som ska i sambalen med schalottenlöken.
I sambalpastan tillsätter man-
-vitlök, ingefära, rödlök och chili.
Det får inte bli för starkt. Folk ska kunna äta maten.
-Ja. -Det är knepet.
Det får inte vara för starkt eller sött.
Det måste ha en perfekt balans.
Jag växte upp med sambal och måste göra det rättvisa.
Att göra sambal från grunden kan vara komplicerat.
Men i min familj föredrar vi det lite sött, men ganska starkt.
Lite socker.
Enligt mamma ska man ha en nypa socker i alla maträtter...
-...för att få balans. -Jag oroar mig för kryddtoleransen.
Det kan bli ganska starkt. Önska mig lycka till.
Man antingen älskar eller hatar det.
Jag hoppas att de älskar det.
Jag litar på att Steven gör det som jag har bett honom om.
-Tack, älskling. -Bara i köket.
Gissa vad jag inte lade i. Chili!
Sambal är chili. Hur kan jag glömma huvudingrediensen?
Jag såg att färgen var fel. Varför är den gul? Den ska vara röd.
En sambal är ingen sambal om den inte får en att gråta.
Gud, nu ser det mycket bättre ut. Det är den doften vi är ute efter.
-Härligt, va? -Den doften.
-Doftar det starkt eller inte? -Ja, starkt.
Jag vill inte svika Frena.
Jag börjar med efterrätten.
Desserten blir majspudding med jordgubbar och chokladsås.
-Jag är förväntansfull. -Jag vet.
Det blir nåt alldeles extra. Ingen förväntar sig majs i en dessert.
Inspirationen till majspuddingen kommer från basarer-
-där man säljer billig mat.
Majspudding säljs för 80 cent, om man räknar om det.
Majspudding med jordgubbar och chokladsås.
Jag blev lite förvånad när jag läste menyn.
Jag förväntade mig nåt traditionellt.
Man ser aldrig majspudding med jordgubbar och chokladsås.
Det kan vara lite europeiska smaker i en asiatisk dessert.
Jag tror inte att det funkar.
Det tar ungefär tre timmar för den att stelna. Minst tre timmar.
Vi vill inte riskera att desserten inte stelnar.
Är du med? Den måste in i kylen snarast.
Ja. Jag ville ha nåt syrligt, som jordgubbar.
Jordgubbarna bryter av mot sötman.
Alla har sin egen tolkning av efterrätter.
Det här är nog inte vad alla förväntar sig.
Ja. Majspuddingen måste ha rätt konsistens.
Den ska vara fast. Det tar ett par timmar för den att stelna.
Jag vill äta hennes mat, äkta vara.
Om Frena känner att hon måste anpassa maten hon växte upp med-
-för att den ska passa oss som inte har växt upp med den-
-kan det bli farligt.
-Nu ska den stelna i kylen. -Ja.
Allt såg bra ut. Vi hoppas givetvis att den ska stelna.
När vi kommer tillbaka ska jag fritera förrätten.
-Ska vi byta om? -Ja, det gör vi.
-Jag skulle inte vilja bo i Adelaide. -Jag vill inte bo i Adelaide.
Det är inte så livligt som jag önskar. Adelaide är lite tråkigt.
Jag förväntar mig storverk av Steven och Frena.
-Ja. Steven är en kryddig, vit kille. -Jag håller med. Han fixar det.
-Han klarar det. -Mycket kryddor och smak.
-Mycket hetta? -Ja.
Det var spänning blandat med bävan.
Jag har höga förväntningar.
-Din soulsyster. -Jag vill att de...
-...ska lyckas. -Det är en tävling.
Men vi önskar de andra väl så att vi får äta gott.
Ashlee anländer ensam eftersom maken Mat fortfarande är sjuk.
-Ska vi? -Ja.
-Då knackar vi. -Okej.
-Nu kör vi. Är du redo?
-Hej! -Hej!
Kom in.
Jag kände ett lugn, men lite nervös energi.
-Jösses. -Jag hör inga skrik.
Jag ser inget blod på fönstren. Allt verkar vara...
-Så långt allt väl. -...okej.
-Oj! -Gud, vad fint.
-Jättefint. -Underbart.
Det var okej.
Oj, vad tjusigt. Titta. Det är superfint.
Vi var omgivna av kärleksting.
Så jag kände mig som hemma.
Ätpinnarna är jättefina.
Familjen och kulturarvet var det som dominerade, och kärleken.
-Kärleken. -Det är såna de är.
Välkomna, allihop.
Välkomna till Sayang, vår snabbrestaurang.
"Sayang" betyder "kärlek" på malaysiska. Jag kallar honom för det.
Det passade dem perfekt eftersom de är så kära i varandra.
Jag har inte varit hemma på många år-
-så jag försöker återskapa mitt hem här.
Vi ser fram emot att låta er smaka på min kultur.
Vi ska göra ett bra jobb åt er.
Hoppas att vi inte sviker er.
-Jag är förväntansfull. Kom an. -Jag känner doften.
-Kryddigt. -Det blir en het kväll.
Jag hoppas att ni får trevligt.
-Vi ses. -Tack. Hej då.
Jag blir lite känslosam.
Jag lägger sambalen i oljan och snart börjar den skvätta i ansiktet.
-Var försiktig. -Nu blir det farligt.
Sambal är nåt som Frena håller kärt och vill visa upp.
Det måste göras med kärlek.
Nu har det fått fart och jag ligger i krig.
Att göra sambal från grunden kan vara komplicerat.
Det finns så många kulturer som gör sin egen sambal-
-och anpassar den till sitt eget hushåll. Och lite socker.
-Det har du väl redan haft i? -Ja.
-Tillsätter du mer? -Ja. Det får inte bli för starkt.
Det är stor skillnad-
-mellan västerländsk och österländsk kultur när det gäller kryddtolerans.
Frena tål definitivt mer krydda.
Det är ganska starkt. Om rätten är superstark...
Då vill de inte stänga munnen. Man känner inte smaken.
-Precis. -Vi försökte åtgärda det.
-Men det funkade ändå inte. -Har du haft i palmsocker?
Nej.
-Det behövs. -Vi får kanske göra en ny sambal.
Vi kan inte servera sambal som är för stark.
Jag får smaka.
-Vad tycker du? -Är det för starkt, hajungen?
-Strax: Förrätten är serverad. -Manus fru är från Malaysia.
Om vi inte lever upp till hans förväntningar kan det bli farligt.
-Och senare... -Vad var ditt första intryck av mig?
Barsk.
Frenas malaysiska kultur är förtjust i chili-
-men sambalen kan ha blivit en aning för stark.
Den är ganska stark.
Vi måste dämpa oss lite för det är flera personer-
-som inte är så vana vid kryddor.
-Jag tonar bara ner det lite. -Men smaken, då?
-Är smaken där? -Ja.
Om den är för stark kan ingen äta den.
Okej. Sen kommer limen igenom.
Ja. Vi justerade den några gånger och till slut blev den bra.
Det här är uthärdligt.
De är så söta ihop. Men har ni hört deras smeknamn?
-Hajungen. Gulligt, va? -Kallar de varandra för hajungen?
-De är väldigt kärleksfulla. -Varför?
För att hajungar är söta? Jag vet inte.
Det finns inget gulligt med hajar. Hajar dödar människor.
Hajungar bits precis som de stora.
Vad kallar du henne, Monzir? Vad är ditt smeknamn?
-Pumpan. -Pumpan?
-Vad kallar du Monz? -Retstickan.
Retstickan.
Monz ponz-salladsdressing. Pumpalatte.
-Pumpalatte. -Sockertoppen.
-Nu blev det mycket. -"Pumpan" på grund av huvudet.
-Så... -Han har ett jättefint huvud.
-Vad kallar du Matt? -Mest "vad".
Vad vill du?
Nu är tävlingen igång på riktigt. Det är den tredje ikväll.
Hoppas att det hettar till på alla sätt.
-För jag... -Med lite chili.
Det passar bra till dina kläder.
Ja, absolut. Jag är redo. Jag älskar malaysisk mat.
Jag har inte ätit lika mycket som du, men det ska bli kul.
-Är du nervös för Manu? -Ja.
-Hörde du det där? -Domarna är här.
Jag är nervös, men förväntansfull.
-Ja. -Okej. Nu kör vi.
Att ha Manu i vårt hem är redan ett stort nöje.
Hans fru är malaysier, så om vi inte lever upp till förväntningarna-
-som han redan har kan det bli farligt.
-Hej! -God kväll.
-Jisses. -Tack så mycket. Så spännande.
-Du ser fantastisk ut. -Tack.
-Det doftar underbart. -Det känns nervöst...
...att laga mat åt två erfarna domare och de andra lagen.
-God kväll. -Hej!
Så kul att se er, allihop. Ni ser strålande ut.
-Nigella stal showen. -Ja, hon var jättesnygg.
-Superfin. Var Manu där? -Ja, han var där.
-Det märkte jag inte. -Han är het idag.
Jag har rakat bröstet också.
Ni ser alltid fantastiska ut.
-Du har ingen slips. -Slipsen är borta.
Ni har blivit vardagliga.
Manu skippade slipsen ikväll. Man fick se lite mer hud längst upp.
-En trevlig aptitretare. -Du är läskig.
-Jag vet. -Och du säger att jag är det.
Jag behöver mer vin.
Välkomna, Manu och Nigella, till Sayang.
Inspirationen för restaurangen är att väcka mitt kulturarv till liv.
Jag är född i Malaysia, uppvuxen i Singapore.
Jag har många olika kulturer och raser i min familj.
-"Sayang" betyder "kärlek". -Vi vill uttrycka vår kärlek till er.
-Hoppas att ni känner den i maten. -Ja.
Ni kan få vända på era menyer.
Det är bananbladet som ligger på tallriken.
-Oj. -Ursäkta typsnittet.
Vi vill vara annorlunda. Jag vet inte om det funkade.
-Mina glasögon. -Menyn var inte idealisk.
-Nej, det var den inte. -Oj!
Det var ett bananblad i plast med genomskinliga klistermärken.
Man fick vinkla det mot ljuset för att kunna läsa.
-Ett bananskal. -Bananskal!
Bananskal... Det var ett blad.
-Du är så vit. -Titta här.
Du behöver lite kultur, pappa.
Jag får kultur varje morgon i min yoghurt.
Till förrätt blir det friterad bläckfisk med lök-
-med specialsås. Varför är den speciell, undrar ni?
Det gör vi. Det är precis vad vi tänker.
Den är en kombination av både min mammas och pappas sida.
En specialsås som är speciell för mig.
Jag förväntade mig krydda och en förening av hennes arv.
När nånting heter "specialsås" får hjärnan spader.
Vad har de slängt in i blandningen?
Huvudrätten blir gyllengult ris med black beef och grönsaksacar.
Acar är inlagda grönsaker.
Black beef serveras traditionellt på malaysiska bröllop.
-Blir det ett överraskningsbröllop? -Vi ska gifta oss.
Så vi tar maten och bröllopet till er.
Det låter fint.
Eftersom det bjuds på bröllop måste det vara nåt storslaget.
-Vi har höga förväntningar. -Ja.
Till dessert blir det majspudding med jordgubbar och chokladsås.
Desserten gjorde oss lite ställda.
Jag tänkte mig en majskolv täckt av choklad.
-Och jordgubbarna? -Jag blev spyfärdig.
Men en sak kan jag säga om desserten.
Den antingen förändrar mitt liv eller förstör min själ.
Nåt av det.
-Vi måste... -Återvända till köket.
-Lycka till. -Tack.
Okej, vi ses. Hej då.
Väldigt fint.
Jag kan inte föreställa mig hur det här ska gå.
Vi är säkra på att vi behåller ledningen.
Vi hänger kvar med näbbar och klor.
Hur man ligger till i resultatlistan finns alltid-
-i bakhuvudet. Om nåt går fel ikväll slipper vi kanske jumboplatsen.
-Det var häftigt. -Ja.
-De såg fantastiska ut. -Ja.
-De är förväntansfulla. -Precis som vi.
-Vi måste göra ett bra jobb. -Ja.
-Jag börjar med att steka löken. -Okej, bra.
Bläckfisken och löken ska friteras i en knaprig smet.
En sak som oroar mig med förrätten är-
-att smeten måste vara knaprig.
Hur ska du panera den? Vad ska du göra?
Jag blandar vetemjöl med majsmjöl.
Majsmjöl brukar ge en bättre smet.
Den får inte vara för tjock-
-för då blir resten av ingredienserna degiga.
Domarna tittar på hur knaprig den är.
Inget är värre än när man äter lökringar-
-och inte känner nån löksmak. Det smakar bara smet.
-Hej. -Hej. Hon är tillbaka.
Jag tar också lite Pinot Grino.
Absolut.
-Damerna först. -Just det, raring.
Jag tycker att Manu är fräck.
Kom ihåg att det är jag som ger poäng.
Jag vet. Jag har redan fått mina.
Han älskar det. Han blinkar åt mig hela tiden.
Det är nog bara en ögonryckning.
Om jag skulle blinka förföriskt åt nån hade jag...
Har du problem med ögonen eller försöker du förföra mig?
Första gången jag åt malaysisk mat-
-var den mycket sötare än jag hade väntat mig.
Smakerna kan vara fylliga och grova, vilket jag gillar.
Robusta smaker.
Första gången jag åt malaysisk mat, gifte jag mig med henne.
Jag blev kär i hennes mat.
När man tillbringar tid i Malaysia med malaysier-
-är det så de visar sin kärlek. Inte med kramar och pussar.
Man får bara en massa mat.
Det är deras kärlek. Jag känner det från Frena.
-Jag känner också det. -Vet du vad?
Att Manu är gift med nån från den kulturen-
-som de serverar blir tufft.
Han är bekant med det här på ett personligt sätt.
Han har säkert fått smaka på sin frus mormors mat.
Alla vet att en mormor lagar god mat. Ingen kan slå det. Det är som...
-Och jämförelsen. -Man jämför alltid.
Jag ska försöka göra lökringarna tjocka.
Vad tycker du? Blir det bra?
-Ja, det är bra. -Okej.
Just nu puttrar sambalen på.
Nästa steg är att fritera löken.
Jag doppar lökringarna i smeten.
Jag tror inte att oljan är klar än, hajungen.
-Den är inte klar. -Jäklar.
Jag är orolig över att temperaturen inte stiger snabbare.
Smeten ska bli knaprig.
Om oljan inte blir varm kan den bli degig.
Det bubblar. Här är den första.
-Jag börjar bli lite stressad. -Vi måste prova en.
Jag ser att Frena har panik.
Vi provar smeten först.
Den blev inte som vi ville.
Den är inte knaprig nog. Nej, den måste friteras längre.
Jag är rädd att den inte blir knaprig.
Hur ska vi fixa det här?
Vi testade de första lökringarna.
Tyvärr blev de inte som vi ville. Inte knaprig nog.
Jag är rädd att den inte blir knaprig.
-Ska vi köra dubbla lager? -Jag tror det.
Ja? Vi bestämde oss för dubbla lager och hoppas på det bästa.
-Nu är det lite nervöst. -Jag vet.
-Tiden har hunnit ikapp oss. -Det är därför jag skyndar mig.
-Lite panik. -Panik, ja.
Den friterade löken måste bli gyllenbrun och knaprig.
Om vi klantar oss blir förrätten inte bra.
Känns förrätten lockande?
Friterad bläckfisk med lök och specialsås.
-Bläckfisk är gott. Jag älskar det. -Jag med.
-Visst är det gott? -Knaprig och...
Friterad. De orden vill jag alltid höra.
Jag tror att många har svårt för fritering.
Att få till nåt som är knaprigt och fräscht...
-Fritering är en varningsflagga. -Ja. Det är jättesvårt.
Jag älskar bläckfisk. Jag gillar när den blir knaprig i fritösen.
Och jag gillar när huvudet är kvar.
Små bläckfiskar med en massa tentakler överallt.
Helt friterad så att de krulliga delarna bara...
Löken är intressant, för jag vet inte om den är knaprig-
-eller färsk. Sen tänkte jag på lökringar.
Men är det malaysiskt?
-Jag är intresserad av specialsåsen. -Jag med.
Förväntar ni er lite hetta och chili?
-Jag hoppas det. -Jag älskar chili och stark mat.
Jag gillar chili, men jag vill inte bränna mig i munnen.
Jag hoppas att man kan lägga till såsen.
-Vid sidan om? -Som man själv vill.
Jag tror att det blir starkt.
-Gillar du inte kryddstark mat? -Nej.
Jag var lite orolig över insidan.
Jag trodde att det skulle bränna i rumpan.
Jag är så hungrig. Jag har känt doften ett tag nu.
-Det vattnas i munnen. -Det doftar väldigt gott.
Hoppas att det smakar lika bra.
-Jag vill att de ska lyckas. -Den största risken är...
-...att rätten måste vara varm. -Och knaprig.
Om den serveras kall blir det katastrof.
Till förrätten har vi friterat lökringar.
Nu ska bläckfisken ner i oljan och tillagas.
Det som oroar mig med förrätten är att smeten måste vara knaprig.
Vi vill inte heller att calamarin...
-Blir överkokt. -Ja.
Det är svårt att tillaga små satser i taget.
Löken är en risk. Den är redan upplagd.
-Den kan bli degig. -Hoppas att de svalnar.
Vissa av dem är lite för mjuka.
Bläckfisken får inte bli överkokt, men smeten måste vara knaprig.
Nu tränar jag armarna.
Förrätten är ingen traditionell malaysisk rätt.
Jag ska bara fixa sambalen.
Friterad lök är ganska västerländskt.
Frena och jag hoppas att gästlagen uppskattar kärleken vid bordet.
-Kom hit. Jag älskar dig. -Okej.
Till Manu och till Nigella.
-Vi tar dem först. -Ja.
FÖRRÄTT: FRITERAD BLÄCKFISK MED LÖK OCH SPECIALSÅS
Förrätten är serverad.
Tackar.
Tack.
Jag hade hoppats på fler bläckfiskbitar.
Det var två bläckfiskbitar och det såg ut som två lökbitar.
-Och... -Såg du det?
Jag blev överraskad.
Såsen såg god ut, men två bläckfiskringar och två lökbitar...
Jag bara: "Tusan. Ge mig mer bläckfisk."
Jag lyssnar efter det knastrande ljudet-
-som vi båda vill höra när de tar en tugga.
Man ser att de är oroliga.
Jag var nervös. Det här är min version av malaysisk mat.
-Tack så mycket. -Tack. Smaklig måltid.
Bon appetit.
Jag doppade försiktigt lökringen i såsen-
-och smaken var helt otrolig.
Det bara exploderade i munnen.
Den är kraftfull. Såsen är verkligen speciell.
Det är gott. Smeten var lite degig.
-Den var inte knaprig. -Det var inte den starkaste rätten...
...men Frena skulle kunna sälja såsen.
Jag kände kärleken i såsen, men inte i löken.
Eftersom bläckfisken är huvudingrediensen-
-tycker jag att det var för lite bläckfisk.
Smeten var inte toppen, men såsen är rättens hjälte.
Jag kunde ha ätit mer. Jag använder mina ätpinnar-
-för att äta Arrnotts sås. Jag kan äta den som en måltid.
Jag hade kunnat bada i den goda såsen.
Du och ditt badande. Du skulle bränna dig.
Det blev lite avhugget med det söta.
Ni måste ha friterat löken eller bläckfisken först.
Och sen friterat det andra.
Och när ni har serverat alla blir en av friteringarna lidande-
-och det blev löken. Bläckfisken var knaprig och god.
Varför bry sig om löken? Ge mig mer bläckfisk.
Vi brukar bara använda bläckfisk och sambal.
Vi borde ha hållit oss till det vi kunde.
När det gäller sambalsåsen...
Den var utsökt.
Den ger mersmak och man vill bara fortsätta äta.
Den har en fin balans av sött, syrligt och chili.
Man kan ha den till allt.
Det betydde mycket att Manu gillade min sambal.
Båda kände: "Ja, vi fixar det här."
Man kände verkligen att ni ville ge oss er kärlek.
Det var uppenbart.
Men att fritera bläckfiskringar till så många-
-är svårt i ett vanligt kök. Och dessutom gjorde ni lökringar.
Så ni satte käppar i hjulet på er själva.
Det faktum att du har lyckats få till såsen-
-visar din kunskap om det malaysiska köket.
Jag tycker att du ska stanna där.
-Ja. -Laga mat härifrån.
-Ja. -Iväg med er.
-Tack så mycket. -Tack.
Tack. Vi ses.
-Det var tufft. -Tufft.
Men han älskade såsen.
Det kändes inte helt bra, men vi måste släppa det-
-och göra huvudrätten helt fantastisk.
Skaka av dig det. Skaka, skaka.
-Okej. -Du är min superstjärna.
-Vi fixar det här. -Ja.
Jag älskar dig. Kom igen.
Kate, vad var ditt första intryck av pappa och mig?
Det är tredje snabbrestaurangen. Vi är mer bekväma med varandra.
Första gången jag såg er två-
-tog leendena upp tre fjärdedelar av ansiktet.
Det var underbart.
Och stora ögon, Alice. Dina stora ögon och ditt stora leende.
Vad tyckte ni om oss två? Trodde ni att vi var syskon?
-Nej. -Absolut inte.
Jag tyckte att du var hemlighetsfull, Monz.
En fåordig man.
Han är snygg. Och det hemlighetsfulla gör honom ännu snyggare.
Man har inte alla svar, men man vill ha dem.
Och omvänt. Vad var ditt första intryck av mig?
Du vet vad du pratar om och har en åsikt. Det gillar jag.
Barsk. Det var min känsla. Väldigt rakt på sak.
Kate såg lite...barsk ut.
-Jag tycker inte att jag är barsk. -Nej, men...
-Menar du bestämd? -Ja. Jag ser dig som...
-...en dominant kraft som kvinna. -Ja. Nu snackar vi.
Jag kan nog vara bestämd och gillar inte att...
Bli kallad barsk?
Nu skivar jag köttet tunt.
Som huvudrätt serverar vi black beef och gyllengult ris med acar.
Köttet ska vara mjukt. Om det är tunt skivat blir det genomstekt-
-samtidigt som det bräseras.
Till köttet blir det en pasta på chili, vitlök och kryddor-
-rödlök, schalottenlök och silverlök.
Sen friterar vi pastan som vi har gjort.
Sen lägger vi genast i köttet, så att det bräseras i vätskan.
Okej. Jag lägger i köttet för pastan håller redan på att bli torr.
Köttet måste bräseras med pastan.
Jag åt det ofta som barn, men bara på bröllop.
När det vankas bröllop brukar mostrar och farbröder samlas-
-och laga en jättestor gryta med nötkött.
-Jaså? -Ja.
Black beef är ganska sött, för när vi bjuder in gäster-
-vill vi att de ska gå hem med en söt smak i munnen-
-så att de säger snälla saker om bröllopet.
Ibland tar det åtta-nio timmar.
-Det var länge. -Men det är mycket.
Mostrarna turas om att röra och röra.
-Din tur. Jag är klar. -Ja.
När jag tänker på familjen kan jag känna mig splittrad.
Jag vill ha deras godkännande.
-Jag vet. -Det skulle göra dig lyckligare.
Frenas familj har inte riktigt accepterat att vi är tillsammans.
Eftersom jag är vit gillar de inte att vi är ett par.
Kulturen ska inte spela nån roll. Man älskar den man älskar.
Jag tycker att familjen ska stötta det.
Vi kommer att vara tillsammans oavsett vad de tycker-
-och vi ska bilda familj och jag vill att de ska vara en del av det.
Jag hoppas kunna laga mat åt dem en dag.
-Det vore imponerande. -Tack.
Vi ska inte gifta oss i Malaysia inom det närmaste-
-för det blir inget bröllop förrän mina föräldrar accepterar det.
Varför inte ta hit det istället?
När allt kommer omkring är jag lycklig och jag är deras dotter.
-Ja. -De borde vara glada för min skull.
-Strax... -Jag måste erkänna en sak.
Vad är Nigellas överraskande hemlighet?
Jag hade en bild i huvudet och det var inte vad jag väntade mig.
Stevens och Frenas traditionella huvudrätt blev en succé.
Men de västerländska inslagen var en miss.
Så mycket hänger på huvudrätten med black beef.
Köttet kokar fortfarande, men det har reducerats mycket.
-Vad hette salladen? -Acar.
-Acar. Vad betyder det nu igen? -Börja med den.
Acar är inlagda grönsaker.
Den mesta maten innehåller acar för att bryta ner smakerna.
Den är ganska komplex och funkar även som ett tillbehör.
Det är ett familjerecept och nåt som jag är väldigt van vid.
Jag har ätit det typ 500 gånger.
-Det får inte bli fel. -Grönsaksacar.
Acar består av chilipulver, curryblad-
-och senapsfrön. Sen steker man det i olja.
Nu kan du lägga i grönsakerna. De ska bli mjuka.
Jag har hand om acaren. Frena litar på mig och jag vill inte svika henne.
Ska du sätta igång med riset?
Till riset gör vi en pasta som ska vara väldoftande.
Nu har jag lagt i pastan tillsammans med sup bunjut.
-Mums. -Det viktigaste i rätten...
...är definitivt sup bunjut, vilket är kryddorna till riset.
-Sup bunjut? -Inte indonesiska.
-Sup. Bunjut. -Bunjut.
-Sup bunjut. -Sup bunjut.
Vi måste prata om huvudrätten och våra förväntningar.
Jag trodde att den svarta komponenten-
-var en sås som skulle serveras till köttet.
Steven och Frenas meny var inte så beskrivande.
Den lämnade mycket åt fantasin.
Jag hoppas att köttet har tillagats långsamt-
-så det faller isär. Det låter fint.
-Fortfarande hungrig? -Alltid.
Jag kommer att vara hungrig tills jag dör.
I min kultur gör vi också acar och det finns olika typer.
Det finns en söt acar och en mer syrlig acar.
Acarens roll är att balansera smakerna.
Om köttet är sötare i smaken ska acaren vara syrligare.
Det handlar om att balansera smakerna.
Chilin sätter sig i halsen.
-Ja, så är det. -Chilipulvret vi använder...
...är ett traditionellt chilipulver som Frena känner väl till.
-Hoppas att ingen sätter i halsen. -Smaken är otrolig.
Men luften i köket blev väldigt kryddstark.
Jag dör här borta.
-Oj! -Hej.
-Vi har en speciell gäst. -Här badar vi i chili.
Vi har lite... Manu kunde inte sluta hosta.
-Jag gråter och skrattar. -Oj!
-Lukta. -Är den lika stark som jag tror?
Okej. Vad blir det till huvudrätt?
Det blir black beef. Det är redan bräserat. Väldigt malaysiskt.
Och grönsaksacar. Grönsakerna ska ha lite tuggmotstånd-
-men chilin gör att de inte blir för råa.
-Okej. -Och riset kokar.
De tre delarna kommer att komplettera varandra.
-Känner ni er säkrare nu? -Ja.
-Definitivt. -Hur kommer det sig?
-Jag har gjort det så många gånger. -Voilà! Det är ju det jag säger.
-Förstår du? -Ja.
Det ser inte så trevligt ut, men det är jättegott.
Det kändes bra inför huvudrätten, för inget hade förändrats.
Jag tillagar de traditionella delarna.
Du ska visa oss ditt arv.
Du vill visa din kärlek genom maten. Gör det.
-Oväntat att du gillar sambalen. -Det är det jag säger.
Vill du ha lite extra sambal till riset?
Ja. Om du lägger den i en burk kan du sälja den.
-Ja. -Oj!
-Du kan sälja den. -Bra jobbat, hajungen.
-Vi är superglada. -Tack. Vi ses.
Det var kul att träffa Manu i köket.
-Han uppmuntrade oss. -Hans tilltro...
...gjorde oss ännu mer motiverade.
-Doften är helt otrolig. -Har du provsmakat?
Jag är lite orolig för köttet.
Det är meningen att det ska vara lite torrt.
-Ja. -Men blir det för torrt för dem?
-Tror du? För torrt? -Säg, du.
Jag är van vid att nötkött är saftigt.
-Nej. -Tror du att det blir bra?
Jag oroade mig för vad de andra skulle tycka när de smakade det-
-när de inte har Frenas bakgrund.
Jag måste erkänna att jag inte kan använda ätpinnar.
Jag är fullständigt inkompetent och glupsk.
Så det blir tyvärr en gaffel för mig.
Det kändes bra att Nigella inte kan äta med pinnar.
Jag ville nästan säga: "Inte jag heller, ge mig en gaffel."
Jag kan inte med mina händer. Jag är överrörlig och klumpig.
Det blir bakvänt. Maten skulle hamna på din tallrik.
Det går jag inte med på.
Hon är den mest förtjusande kvinna jag nånsin har sett.
-Och hon kan inte använda ätpinnar. -Inte jag heller.
Det kan man prata om på första dejten-
-när man har kedjat fast henne mot hennes vilja.
-Extra russin, tack. -Ovanpå? Okej.
Det finns en risk att köttet är...
Vissa vet inte vad det är och säger: "Det är för torrt."
Steven tjatade om att det var torrt. Och jag sa att det ska vara så.
Ska konsistensen vara så?
-Ja. -Ja?
Efter besvikelsen med förrätten måste vi lyckas med huvudrätten.
Nu går vi ut och överraskar dem.
HUVUDRÄTT: BLACK BEEF MED GYLLENGULT RIS OCH ACAR
Huvudrätten är serverad.
Huvudrätten såg inte så aptitlig ut.
Tackar.
Acaren var mörk. Jag hade en bild i huvudet-
-och det var inte vad jag väntade mig.
Vi var ganska nervösa.
Jag tycker att det blev bra, men alla har sin egen åsikt.
Och här sitter två erfarna domare och de andra lagen.
Steven och Frena har precis serverat sin huvudrätt.
Black beef, gyllengult ris och acar.
Efter besvikelsen med förrätten måste huvudrätten vara perfekt.
-Tack. -Tack. Smaklig måltid.
Bon appetit.
Köttet var väldigt smakrikt.
Men det var väldigt torrt i konsistensen.
Efter ett tag blev det svårt att tugga.
Köttet är jättegott.
I vissa kulturer är det vanligt att äta kött som är torrt.
Det serveras inte alltid mediumstekt.
Många skulle nog säga:
"Nej, det är lite torrt. Det är inte mediumstekt."
Men alla vill inte äta en blodig ko.
-Köttet är torrt. -Jag håller med.
-Naturligt. -Jag gillar det.
Jag gillar den syrliga smaken. Det är knaprigt.
Jag blev glatt överraskad av huvudrätten.
Ja. Jag blev också glatt överraskad.
-Jag äter russin. -Gillar du inte russin?
Jag hatar russin med tusen solars eld.
Jag hatar russin. Jag avskyr smaken och de var inbäddade i riset.
Men jag äter dem. Och jag åt varenda tugga av riset.
Jag hade velat ha mer kött. Det är en god rätt.
Köttet var lite segt.
Men smakprofilen tog mig nånstans.
Det kändes som att äta en familjemiddag. Trevligt.
Min tallrik är så ren att den kan återanvändas.
Bara några tuggor till så är den ren.
Det började bra med förrätten, men huvudrätten var här uppe.
-Ja. -Så vi är på väg upp, syster.
När vi kom hit ikväll-
-doftade det underbart och jag blev genast hungrig.
Och all den doften, sötman-
-och fylligheten finns i köttet.
Det var torrare än jag är van vid, men jag tror inte-
-att det spelar nån roll, för smaken fanns där och jag älskade det.
Acaren gick inte hem hos mig.
Den kändes grötig och var alldeles för pulvrig.
Jag ville ha mer sälta eller syrlighet.
Det är ett tillbehör som ska ackompanjera-
-men man kan inte sluta äta det.
Det behövdes för att balansera upp konsistensen.
Det som förstörde rätten var det jag hade hand om.
Jag har varit i Malaysia många gånger.
Den här rätten har jag aldrig ätit förut.
Jag önskar att jag hade kunnat lägga ner ätpinnarna-
-och börja gräva med händerna.
Men jag har ju siden på mig, så jag valde att låta bli.
Jag var inte helt nöjd med förrätten-
-för då gick ni utanför ramarna.
Nu gjorde ni nåt traditionellt som är vällagat.
Det är sån mat ni ska göra.
-Frun. -Okej.
-Tack. -Tack.
-Tack så mycket. -Det var en stor lättnad.
De uppskattade rätten och den komplexa smaken.
-Bra jobbat. Jag är stolt över dig. -Det värmde våra hjärtan.
Om de gillade det kommer de att älska desserten.
-Jag hoppas det. -Det kommer gå bra med desserten.
Titta.
Desserten är majspudding med jordgubbar och chokladsås.
Majspuddingen är redan klar.
Desserten har stått i kylen i tre timmar.
Eftersom vi redan hade förberett desserten-
-behövde vi bara göra chokladsåsen.
-Tre söta och två mörka. -Jaså? Okej.
-Då kör vi på det. -Viss majspudding i Malaysia...
...serveras med chokladmjölk. Jag använder chokladsås-
-eftersom den är tjockare. Det har funkat för oss.
Har du ätit majspudding förut?
Jag har aldrig ätit majspudding.
Men i många sydostasiatiska desserter använder man majs.
Det smakar inte nödvändigtvis majs. Det ger bara en sötma.
Majs är sött, men det har även en kraftig smak.
Om man ska ha det i en dessert måste man göra det riktigt bra.
Men att förena det med två djärva och kända smaker-
-som jordgubb och choklad, nej. Då skjuter man sig själv i foten.
Med jordgubbar och chokladsås-
-försöker de kanske göra det lite mer konventionellt.
-Är inte det en fara? -Det är lite farligt.
Men jag vet inte om det är farligt förrän det serveras.
Den hoppar på dig.
Vad tycker du om majspudding, Kate?
Jag funderar på om det är som en polenta-
-eller nåt med majsstärkelse, som när det får stelna blir nåt-
-som med lite sötma kan förvandlas till-
-en dessert med fin konsistens. Om jag tänker på det-
-med choklad och jordgubbar blir jag osäker.
Choklad och jordgubbar är goda vänner. Sen har vi majs.
Det finns smaker som vi associerar med sött eller salt-
-bara för att vi är vana vid dem. Vi är vana vid att se nåt-
-som en grönsak som inte ska ätas i ett sött sammanhang.
Ibland är det bra att bli utmanad.
Jag har ätit majspudding som är som vaniljkräm.
Den är kompakt och kladdig inuti. Ganska anmärkningsvärd, faktiskt.
-Vad säger du? -Den ser bra ut.
Jag behöver bara en kniv. Kan du ge mig den?
Okej. Vi tar en titt.
Det kändes fel att skära i desserten.
Den var vattnig i botten.
-Är du nervös? -Lite.
Jag var rädd att jordgubbarna i botten-
-skulle ge ifrån sig vätska som gjorde puddingen rinnig.
-Okej. -Allt föll bara ihop.
-Det ser inte så fint ut, va? -Nej.
Okej. Så...
Vi har båda en jobbig känsla i magen-
-och ingen möjlighet att göra nåt åt saken.
Då så.
Det är jobbigt när det händer. Vänta lite.
Hon kan göra en kaka för varje person.
-En kaka? -En kaka?
Fuzz ville att jag skulle tilldela alla varsin kaka.
Jag antar att jag är kakflickan. Okej. Nigella är en sockerkaka-
-med sylt och grädde. Det är bara känslan jag får.
-Vad är Manu? -Manu är... Jag vet inte.
-Olivoljekaka? -Väldigt flottig.
Fuzz är en upp-och-ner-kaka med ananas.
-Jag godtar det. -Sockersöt och fruktig.
Arrnott känns som ett bananbröd.
-Det är ingen kaka. -Nej, men det är jättegott.
Det är ett bröd. Jag vet.
-Jag är fortfarande förolämpad. -Det låter rimligt.
Inte alls. Kalla mig åtminstone en banankaka.
Nåt med kokos hade varit gott.
-Hon kallade honom för bananbröd. -Jag vet inte om jag accepterar det.
Nej! Jag tänkte på bananer för att du...
Du är ett bananbröd.
Av alla fina kakor som finns... "Du är ett bananbröd."
-Jäklar. -Alice!
-Det var oförskämt. -Alice!
-Förlåt. -Du vanärar hela familjen.
Gästerna roar sig hjärtligt, men i köket är det inte lika skoj-
-för majspuddingen har inte stelnat.
Vi kan inte göra så mycket nu. Vi får hoppas på det bästa.
Frena och jag är väldigt besvikna och oroliga.
Jag är så irriterad, men jag vet att smaken finns där.
Okej. Låt mig smaka.
-Den där med chokladen... -Ja.
Vi kände att smaken fanns där.
Vi hoppas att de struntar i hur det ser ut-
-och bara bedömer smaken.
-Jag serverar Manu och du Nigella. -Ja, nu går vi.
EFTERRÄTT: MAJSPUDDING MED JORDGUBBAR OCH CHOKLADSÅS
Desserten är serverad.
Ja. Det såg inte ut som nåt jag ville kasta mig över.
Det var en mjuk pudding med jordgubbar-
-som såg lite tillagade ut.
Den såg inte särskilt aptitlig ut.
Jag tycker synd om Steven och Frena.
Jag känner likadant som när det gick fel för oss i vår restaurang.
Det har gått åt skogen.
Nigella ser oss inte i ögonen-
-och jag känner en stor besvikelse.
Tack.
Nu är jag lite nervös.
Bon appetit.
Jag vet inte om den har stelnat. Jag tror inte det.
-Det faller inte mig i smaken. -Nej.
Jag känner mig hemsk. Det går inte att äta.
Jag vill nog inte äta majspudding igen.
Jag gillar inte puddingen. Jag är ledsen.
Den tilltalar inte mig. Den är liksom salt.
Jag vet inte, jag är förvirrad. Och konsistensen är inte bra.
Jag gillade inte det. Jag åt inte så mycket-
-för jag tyckte inte om majssmaken.
Den var grynig och det gillade jag inte.
Den gick inte hit.
Göm dig inte.
Manu och Nigella har smakat på Stevens och Frenas dessert-
-med majspudding och chokladsås. Nu är det dags för deras omdömen.
Göm dig inte.
-Vad tror du att jag tänker säga? -Inget bra.
Det handlar om ett försök att återuppfinna hjulet igen-
-som inte funkar. Att lägga färsk frukt i en kräm...
Jag kunde ha sagt att det inte skulle funka.
En jordgubbe är full av vatten. Krämen är fast.
Frukten vätskar sig och förstör krämen.
Det är inte lönt att försöka. Punkt slut.
Jag har ätit malaysisk majspudding och du har gjort om den.
Det är hjärtskärande. Alla kanske tillagar den olika-
-men du ville ge oss dina smaker och du har tagit bort dem.
Du har ändrat konsistens och smak, du har minskat på sockret.
Jag vet att malaysiska desserter anses vara söta av dem-
-som är ovana, men jordgubbarna hör inte hemma där.
De hör inte ens hemma vid sidan om.
På ett sätt har vi inte fått chansen att smaka på din mat.
Och det är tråkigt. Det är tråkigt för oss.
-Tack ska ni ha. -Det fanns inget...
...de kunde säga som var positivt för den funkade inte.
Det är förkrossande.
Jag är ledsen för deras skull.
Varför blir du ledsen?
Det största problemet för oss var desserten.
Jag vet hur jobbigt det är att behöva komma in-
-och stå inför alla och höra att det inte duger.
Maten är en förlängning av oss själva.
När man ställer ner en tallrik-
-framför nån är det du på en tallrik. Hon kommer att bli förkrossad.
Men saken är den att vi gör misstag.
Jag tror att det här är ett resultat av antaganden.
"Det här kan verka lite udda."
"Därför ändrar jag på det." Men man ska aldrig anta saker.
Om man kan stå för sina misstag, krossas man inte av dem.
Ja.
Förhoppningsvis är huvudrätten bra nog för att gå förbi Peter och Alice.
Efter en berg-och-dalbana med kryddiga toppar och sura dalar-
-är det dags för gästlagen att poängsätta matupplevelsen.
Till förrätt fick vi friterad bläckfisk med lök och specialsås.
-Specialsåsen var... -Speciell.
Särskilt med den friterade löken.
Jag åt bara en massa sås för vi fick typ två bitar bläckfisk.
En förrätt är ingen sås, men så var det för mig.
Huvudrätten var black beef med gyllengult ris och acar.
-Huvudrätten var deras enda seger. -Jag gillade köttet.
Det var jättegott. Min favorit. Jag gillade inte acaren.
Till dessert fick vi majspudding-
-med jordgubbar och chokladsås. Den hade inte stelnat.
Den var lite salt. Jag vet inte... Smakerna passade inte ihop.
Såsen till förrätten var jättegod, men resten var en besvikelse.
Huvudrätten var okej, men desserten var oätlig.
En femma är rimlig. Kvällen levde inte upp till förväntningarna.
Jag känner för en sexa.
Ska vi ge en femma?
-Det är rimligt. -Ja.
-Fem av tio. -Ja, jag håller med.
Man måste vara objektiv och analysera, som jag gjorde-
-med ingredienserna på tallriken.
Matematiskt sett blir det en fyra.
-En fyra. -Om vi bortser från våra känslor.
Då blir det en fyra.
Efter återkopplingen kände jag en illavarslande känsla av besvikelse-
-över det vi serverade kväll.
Vi kommer inte att ta ledningen-
-men jag tror inte på en bottenplacering.
Steven och Frena har serverat alla tre rätter-
-i sin malaysiskt inspirerade snabbrestaurang.
Nu är det dags för domarnas slutpoäng.
Steven och Frena, tack för er härliga gästfrihet-
-och för att ni delade med er av er kärlek.
Men som ni vet är vägen till sann kärlek sällan friktionsfri.
Det för oss till poängen.
Även om desserten var en besvikelse-
-hoppas vi fortfarande på en eller två poäng mer än Peter och Alice.
Gästlagen har gett er en totalpoäng på...
...25 av 50.
Jag förstår inte hur vi kunde få en poäng mindre än Peter och Alice.
De serverade en dessert som inte var ätbar.
Jag är lite irriterad, för vår var åtminstone ätbar.
Nu är det vår tur att poängsätta rätterna från 1-10.
Förrätten var friterad bläckfisk med lök och specialsås.
Såsen var verkligen speciell.
Ni tog i för mycket genom att lägga till lökringar-
-när ni skulle fritera så mycket bläckfisk.
Bläckfisken borde ni enligt mig-
-har erbjudit oss lite mer av.
Då hade det blivit en mycket bättre rätt.
Min poäng för förrätten blir en femma.
Jag ger er fem poäng.
Det var rättvist, för halva rätten var misslyckad-
-och hälften blev riktigt bra.
Huvudrätten var black beef med gyllengult ris och acar.
I den här huvudrätten-
-bjöd ni verkligen på fin malaysisk mat som var vällagad.
Köttet var fullt av många olika smaker-
-och de tre delarna på en sked... Utsökt.
Det var mat från hjärtat och det fick mitt hjärta att sjunga.
Acaren var inte riktigt så bra som den kunde ha varit-
-men tack för att ni bjöd oss på de här rätterna.
Jag ger åtta poäng.
Min poäng för huvudrätten blir en åtta.
Det var spännande att gå från en femma till en åtta.
Det ingav hopp. Jag känner mig trygg. Vi serverade inget oätligt.
Vi får nog mer än en etta.
Steven och Frena, desserten var en majspudding-
-med jordgubbar och chokladsås.
Jag önskar att ni hade bjudit på en riktig malaysisk majspudding.
Ärligt talat, redan när jag läste namnet-
-ringde varningsklockorna. Majspudding, visst.
Jordgubbar? Chokladsås? Det gick inte ihop.
När jag smakade på den funkade det inte alls.
Min poäng för er dessert blir en etta.
Jag blev chockad.
Och förbannad.
Tyvärr blir min poäng...en etta.
Hur kan man betygsätta en dessert som inte var ätbar-
-och en dessert som folk åt med samma poäng.
Förklara, för jag förstår inte.
Steven och Frena, det ger er en totalsumma på 53 poäng.
Tack.
Det innebär tyvärr att ni ligger sist i tävlingen.
Med tre snabbrestauranger avklarade och tre kvar-
-har Steven och Frena hamnat i botten-
-och riskerar att åka ut i slutet av omgången.
Okej. Nästa snabbrestaurang blir Janelle och Monzir.
Dessertdrottningen Janelle står på tur. Har hon stora skor att fylla?
Ja, hon måste slå oss.
Text: Lena Eddebrant Iyuno-SDI Group