Tidligere på MKR...
-Klar? Kom igjen. -Tre lag fra hele landet...
-Velkommen til vår restaurant. -... viser hva de kan.
-Jeg vil åpne med et brak. -Vi vil gi en gourmetopplevelse.
-"Sayang" betyr kjærlighet. -Men to lag mislyktes.
Hadde man fått dette på restaurant, hadde det blitt sendt tilbake.
-Helt knust. -Dette ble ikke bra.
Dere får ett poeng.
Steven og Frena fra Adelaide havnet på bunnen av tabellen.
-Vi forsto det ikke. -Sjokkert og forbanna.
Og gourmetene Kate og Mary beholder ledelsen.
-Vi er krye. -I kveld drar vi til Sydney.
Nå skjer det. Vi lager mat til Nigella og Manu.
Kakedronninga Janelle og Monzir er klare for kamp.
Vi trenger 10 poeng for å slå Kate og Mary.
Vi skal ikke svi sjokoladen i dag.
Men med mer enn dessert på menyen...
-Kunne vært bedre. -Dere hadde sjansen.
... kan de få i pose og sekk?
-Jeg må gjøre desserten fantastisk! -Klarer de å nærme seg...
-...premien på 100 000 dollar? -Jeg liker den, men hvem vet?
I kveld er vi vest i Sydney,-
-hos det yngste laget, Janelle og Monzir.
Det er klart for deres hjemmerestaurant.
Jeg skal sminke meg. Hva med deg?
-Snart ferdig. -Ok. Fort deg litt.
Vi starter dagen med å pynte oss, for det må man jo?
-Vi må se freshe ut. -Hår, sminke, glamour.
-Full pakke. -Så er vi klare for dagen.
-Monz. Hvordan går det? -Ganske spent. Tror vi fikser det.
-Gjør vi? Jeg gjør det iallfall. -Ja.
Jeg vil ha en tier. Minst én.
-Vær så snill. -Jeg satser på tre. Jeg tuller.
-Jeg er tyrkisk og filippinsk. -Jeg er sudansk.
Vi skal gi dem mange smaker.
-Mange smaker. -Og krydder.
-Jeg er Janelle. -Monzir.
Vi er fra Sydney.
Familiene våre er tradisjonelle. Vi er fra to ulike kulturer.
Vi fortalte ikke at vi var sammen før vi ble med på MKR.
Vi valgte å fortelle det på TV fordi jeg liker litt drama.
Jeg kalles kakenes Kim Kardashian.
Jeg eier en kakedekoreringsbedrift.
Det beste med kaker er å starte på null-
-og ende opp med noe vakkert, spesielt og søtt.
De er fantastiske, deilige. Herlige. Elsker dem.
Takk.
Med fem timer til gjestene kommer, må Janelle og Monzir handle,-
-forberede maten og pynte hjemmerestauranten.
Når gjestene kommer til oss, blir de neppe overrasket.
Jepp. Bare fest det.
Restauranten heter Monzelle.
-Monzelle. -Det er fantastisk.
50 prosent av oss begge. Derfor heter den Monzelle.
Vi ville ha rosa, og sofistikert marineblå.
-Og gull fordi vi er litt fancy. -De kommer til å elske det.
Det er veldig pent. Jeg liker det.
De kommer til å tenke at det føles som Nelle.
På kjøkkenet ønsker jeg å være fredfull og rolig.
Vi skal gjøre pusteøvelser. Jeg skal være veldig rolig.
-Hvordan går det? -Vet ikke.
Jeg føler meg bra. Vi må bare holde oss rene.
-Rolige. -Ja, jeg må være rolig.
-Du må være ren. -Ok.
-Vi er ikke søte, men rene og rolige. -Rolige.
-Jeg skal være positiv. -For å slå Kate og Mary.
Vi leder. Det føles selvfølgelig bra.
-Vi er selvsikre. -Vi er ikke urolige.
Vi er litt nervøse, men vi tror vi vinner.
-Kate og Mary ligger... -Øverst på tabellen.
For øyeblikket er de i semifinalen.
Det skjer ikke. Vi trenger 89 eller 90.
-Du har regnet. -Vi trenger 90...
...for å gå rett til semifinalen. Tenk så fantastisk.
Det hadde vært supert å få minst én tier.
For et flott par. Janelle er tyrkisk, Monzir er sudansk.
Får vi en kombinasjon av kjøkkenene eller litt fra begge?
-Ja. Her har vi det vi trenger. -Kan vi få 30 lammekoteletter?
Til forrett har vi sudanske lammekoteletter-
-med peanøttsaus og agurksalat.
-De bør være medium rå. -Ja da.
Dette er rå, medium rå, medium, godt stekt.
Vi dreper dem ikke to ganger.
Forretten er pappas oppskrift.
Det betyr mye. Derfor håper jeg å lykkes.
Janelle og Monzirs meny er interessant.
Monz sier at han liker godt stekt kjøtt.
Men jeg mener en lammekotelett skal være rosa. Det er ideelt.
-Det er 128,15. -Takk.
-Ha en fin dag. -Takk
-Monz sier ikke så mye. -Ta denne. Det er en blandingspose.
Ja.
Janelle er nok talerøret...
-Talerøret? -Vi må gå tilbake og hente agurk.
Talsperson. Er det bedre å si?
-Talsperson. -Tror ikke talerør er riktig.
Vi trenger sju auberginer.
Hovedretten er Imam Bayildi. Det er en tyrkisk tradisjonsrett-
-med aubergine, paprika, tomater og krydder.
Aubergine er en kjøttaktig grønnsak,-
-men den serveres etter lammekoteletter.
Australiere er store kjøttetere,-
-så det er modig av dem-
-å servere en vegetarrett til hovedrett.
Nå ligger vi på sisteplass.
Men det gjenstår tre lag. Vi har store forventninger,-
-for det er mat fra to ulike kulturer.
-Sterke smaker. -Overflod.
-Ferdig. -Kom.
Det er en lettelse å være ferdighandlet.
Nå kan vi dra hjem.
Hva tenker du om å lage tyrkisk mat?
Jeg føler meg faktisk kjempestolt.
Jeg gleder meg. Skulle ønske bestemor kunne vært med.
-Hun hadde elsket det. -Så stolt av deg.
Jeg vokste opp med tyrkisk mat.
Jeg er heldig som er her og får vise fram-
-alt bestemor, mamma og tantene mine har lært meg.
Og når pappa ser meg lage kotelettene slik han lærte meg...
-...tror jeg han blir stolt. -Jeg er stolt av deg. Det blir råbra.
Jeg lager maten for pappa, for å gjøre ham stolt.
Så det betyr mye.
-Jeg henter resten. -Ok.
Jeg går ikke ut. Monz kan hente resten.
Jeg har ikke tid til å fikse håret. Og jeg møter ikke gjestene slik.
Kan du kjappe deg litt? Jeg rører meg ikke.
Janelle og Monzir har bare tre timer-
-til å forberede rettene før gjestene ankommer.
I kveld er jeg sjefskokk og kjøkkensjef.
Jeg starter med iskremen.
-Desserten tar lang tid. -Vi bør starte med den.
Til dessert lager vi sjokolade- og peanøttkake.
Jeg så at Nigella skilte eggene med hånda.
Da gjør jeg også det.
Janelle er åpenbart en erfaren dessertkokk.
Jeg gleder meg til sjokolade- og peanøttkaken.
Siden jeg er baker, har jeg et press på meg.
Jeg legger det på meg selv, men jeg tror de andre forventer-
-en veldig bra kake.
-Vi svir ikke sjokoladen i dag. -Jeg svetter allerede.
Hun sa at desserter var hennes spesialitet.
-Hun har skrytt av seg selv. -Så hun bør levere.
Jeg pisker eggeplommer og sukker,-
-og jeg blander vaniljekrem og sjokoladekaken.
Sånn at du slipper å gjøre noe.
-Du er den beste. -Jeg vet det. Dra hjem og slapp av.
Jeg husker første gang jeg smakte Nelles dessert.
Det var helt utrolig.
Derfor begynte vi å date. God dessert.
-Du fikser dette. Jeg har troen. -Takk.
Jeg tar styringa nå, men du vil nok sjefe på forretten.
-Du er god på dette, så ta kontroll. -Takk.
Du er rågod på dessert.
Med desserten under kontroll, må de starte på forretten.
Forretten er sudanske lammekoteletter-
-med peanøttsaus og agurksalat.
Vi lager peanøttsmør til peanøttsausen.
Hva mer trenger jeg? Limesaft. Limeskall.
-Og chili. -Jepp.
Vi lager sterk peanøttsaus.
Det kan være risikabelt siden noen ikke liker chili.
Vi måtte sørge for at sausen var velbalansert...
-...med salt, syre, sødme og styrke. -Den skal være sterk.
-For sterk. -Vi kan ikke servere den slik.
Det var for mye chili. Jeg smakte ikke peanøttene.
-Jeg hadde i sukker. -Hvorfor det?
For å balansere den.
-Ikke begynn. -Det holder!
Ok. Men det virker som det er for mye.
Poenget med sausen er at den er sterk.
-Ikke ødelegg oppskriften. -Jeg prøver å hjelpe til.
-Ikke ødelegg oppskriften. -Oppskriften er spesiell...
...så det var viktig å få den til for familien og kulturen min.
-Peter kommer ikke til å like den. -Kan jeg få hvitløk?
-"Den er veldig sterk." -Sterkt, sterkt, sterkt.
-Jeg liker det ikke. -For å balansere chilien...
...trenger man noe friskt. Vi lager agurksalat-
-med urter, koriander og sylta løk.
Gjestene kommer om 20 minutter. Vi må skifte.
-Perfekt. -Når vi får på klærne...
...vet vi at gjestene er på vei, og da blir vi litt stressa.
Har vi fulgt planen?
Jeg falt nesten.
Det er spennende å være i Sydney. Vi gleder oss til maten.
Jeg håper de byr på kulturarven i maten.
Noe de ville spist hjemme.
-Hei! -Står til?
Bra, og du?
Hei!
-Fint å se deg. -Kyss på skulderen. Ikke merkelig.
Jeg tisser på meg!
-De er her. -Jeg er ikke hjemme. Herregud.
Kom. Jeg er vettskremt. Vi må gå.
-Klar? -Klar?
Straks blir det varmere på kjøkkenet.
-De er ferdige. Ta dem av. -Ja da.
Forretten er servert.
-Med høye forventninger... -Kveldens første rett...
...setter stemninga for kvelden.
.... vil Monzir vakle under presset?
Dagens hjemmerestaurant er i Vest-Sydney.
-Og for Janelle og Monzir... -Jeg er så stressa.
... er forberedelsestiden over, og gjestene er her.
Herregud. Velkommen. Kom inn.
Hei!
Det virket som de hadde kontroll. De så bra ut.
-Ikke en svettedråpe. -Herregud. Hei.
Hvis noe har gått galt, viser de det ikke.
-Jøss. -Det er råflott.
-Dette er vakkert. -Jøss.
-Nydelig. -Som et eventyr.
-Hva syns du? -Monzelle.
-Det er veldig råflott.
Veldig prinsesseaktig, som Janelle.
Det kunne vært soverommet hennes.
For min del var det for mye rosa.
Jeg liker ikke rosa, men det føltes som Janelle.
-Så vakkert. -Fatet er til å spise opp.
Takk for at dere kom til vår restaurant Monzelle.
Monzir og Nelle.
-Så søtt. -Vi gjør som Kim og Kanye.
Litt Kimye, litt Monzelle.
De er som superstjerner.
Hun er livlig, og han er rolig. Så han er ikke Kanye, men Jay-Z?
-Vi har en overraskelse til. -En liten overraskelse. Vent litt.
Shots!
Det er selskap. Det må ikke bli kjedelig.
-Jeg ville skape stemning. -Skål for Monzelle!
-Den var søt, sånn som dem. -Spar litt til dommerne.
-Det var deilig. -Kanskje de gir meg 10.
Takk, folkens!
-Hva ville deres kombonavn blitt? -Vi er Mash.
-Mashlee. -Ash.
-Tash. -Hvor er T-en?
-Etter Mash. -Ok.
-Hva med dere to? -Mate eller Kary.
-Supert. -Nei. Hold dere til Mate.
-Hva med Steven og Frena? -Vena.
-Vi er Palice. -Ja.
-Eller Aeter. Nei. -Unnskyld? Ja, jeg eter.
Fuzz og Arrnott. Jeg heter egentlig Beyonce.
-Så husk det. -Herlighet.
-Jeg tenker Farrnott. -Fuzznott.
-Farrnott. -Fartnut.
-Farrnott? -Fartnut.
Hvor fikk hun Fartnut fra? Det passer ikke til navnene våre.
Navnet ditt høres sånn ut.
Jeg håper de hygger seg.
De hadde hatt det morsommere med meg der.
Det er fint at du er rolig. Veldig bra.
Jeg prøver. Det går på skinner.
Helt til Nigella kommer, og da er alt over.
Vi er spente, men også stressa,-
-for vi lager mat til 12 stykker, inkludert Manu og Nigella.
-Ta det med ro. -Jeg er stressa.
-Skal vi steke auberginene? -Det er for tidlig.
-Det går veldig bra. -Veldig bra.
-Så kom dommerne. -Herregud.
-Jeg tror dommerne kom. -Nå skjer det.
Vi skal lage mat til Nigella og Manu.
-Jeg klarer ikke å åpne. -Klar?
-Hallo! -Hallo!
-Hei! -Velkommen inn.
-Tusen takk. -Velkommen inn.
-Jeg gleder meg sånn. -Takk.
-Hallo. -Hallo!
-Jøss. -Veldig bergtatt av Nigella.
-Skjerp deg. -Dette er veldig nedtonet.
Du ser flott ut. Du også.
Nigella er nydelig. Manu kler dressjakken.
-Velkommen til vår restaurant. -Monzelle.
Vi har små konvolutter til dere. Dere kan åpne dem for å se menyen.
Flott styling. Som forventet.
Hun fiksa det sikkert på nett. Slapp av.
Til forrett får dere sudanske lammekoteletter med peanøttsaus-
-og agurksalat.
Jeg ser fram til forretten. Jeg liker sterk mat.
-Det går fint. -Hovedretten er Imam Bayildi.
Det er en tyrkisk rett. Oversatt betyr det "presten som dånte".
Det var så deilig at han døde av deilighet.
Slik Nigella beskrev det, fikk vi høye forventninger.
Til dessert har vi sjokolade- og peanøttkake.
-Håper dere liker peanøtter. -Menyen er dem.
Monz til forrett, Janelle til hovedrett,-
-og kveldens pièce de résistance er desserten.
-Hvordan går det på kjøkkenet? -Ikke kaos ennå.
-Det er kanskje rolig før stormen. -Nettopp. Ønsker dere en fin kveld.
Det står noen shots til dere der.
-Ingen shots til deg, vennen. -Tusen takk.
-Vi går på kjøkkenet. -Lykke til.
-Takk.
-Tusen takk. -Skål, vennen.
-Nigella drakk shoten elegant. -Ja, hun slang ikke hodet bakover.
Hvilke forventninger har dere til kvelden?
Ut fra lukten og stemningen blir det spennende.
-De er skumle. -Jeg er mest spent på desserten.
Hun er dessertdronninga. Så jeg forventer noe deilig.
Jeg er spent på kotelettene, for jeg har ikke spist sudansk mat.
Ikke?
-Jeg tror det blir godt. -Jeg ser for meg knust peanøtter...
...med kanel, spisskummen, kardemomme og mye pepper.
Men hva vet vel jeg? Jeg sier bare det jeg tenker.
Kan du gå ut og grille lammet? Jeg fikser mynten.
Forretten med sudanske lammekoteletter-
-er pappas oppskrift. Det er noe vi gjør sammen.
Vi knytter bånd over matlaging og grilling.
Han jobbet på festivaler og lagde grillspyd.
En dag fikk han hjerteinfarkt.
Han ble innlagt, så jeg måtte gjøre alt for ham.
Da kan kom tilbake, var han så stolt.
Jeg vil gjøre ham like stolt igjen. Så det er viktig å få det til.
-Jøss. -Gleder du deg?
Jeg gleder meg veldig. Vi så grillkull da vi kom.
-Da ble jeg glad. -Ja.
Lammet er hovedingrediensen. Derfor må det ikke bli overstekt.
-Alice, dere hadde lammekoteletter. -Ja.
Og de var godt stekt.
Jeg vet at Monz liker kjøttet godt stekt.
-Ja. Han sa det. -Så jeg tror han steker lammet slik.
Jeg er straks ferdig med tilbehøret. Hvordan går det?
Hvordan går det med kotelettene?
-De lukter godt. -Ikke svi dem.
-Nei da. -Ikke svi dem. Ok?
Med overstekte koteletter får vi ett poeng.
De er snart ferdige. De får et par minutter til.
Ikke legg dem oppå hverandre. Det blir for varmt.
Noen av dem er litt tykke, så de får ligge litt til.
De er ferdige. Ta dem av.
-De steker videre! -Ja da.
Kan du ta dem av?
Min første tanke er at de er overstekte.
-De er oppå hverandre. -Jeg fikser det.
-Jeg sa fra. -Jeg legger dem på fat.
Fram med fatene nå. Se hva du har...
Vi er i Vest-Sydney hos Janelle og Monzir.
Lammet til forretten er grillet ferdig.
-Eller er det overstekt? -De tykke får ligge litt lenger.
-Det er ferdig. Ta det av. -Slapp av.
-Kan du ta dem av? -Stekes de for lenge...
...blir de gjennomstekte og seige og ikke gode.
Janelle er litt sjefete når hun brenner for noe.
Det er for en god sak.
Jeg viser deg hvordan det bør anrettes.
Vi må servere forretten. Vår servering er stor og generøs.
Jeg liker at du er generøs.
-Takk. -Vi vil havne øverst...
...på tabellen. Vi vil ha flest mulige poeng.
Vi lager salaten først, og så tar vi sausen.
-Skal jeg gjøre det? -Nei. Slapp av.
Jeg så for meg anretningen.
Og så heller Monzir saus rundt hele fatet.
-Det ser rotete ut. -Ja, men det går bra.
-Det må se fint ut. -Det gjør det. Slapp av.
Kveldens første rett setter stemningen for kvelden.
Ok.
FORRETT: LAMMEKOTELETTER MED PEANØTTSAUS OG SALAT
-Forretten er servert. -Takk.
Herlig.
Dette ser fantastisk ut.
-Det ser kjempegodt ut. -Det luktet nydelig.
-Nydelig. -Det luktet nydelig.
-Unnskyld. -Takk, vennen.
-Det ser vakkert ut. Veldig pent. -Kan jeg spørre om noe før vi spiser?
-Heller vi sausen over eller... -Dypper vi?
Dypp det, og så i pulveret før dere spiser.
Eller skjær det opp før du dypper det.
Men ikke ta for mye saus, for den er sterk.
-Ok. -Den er grei.
Vi vet ikke om kotelettene er bra stekt-
-før de skjærer i dem, og vi ser om de er rosa.
Nigella går rett på lammekotelettene-
-med hender og fingre. Og det syns jeg er helt rett.
Tusen takk, dere.
-Takk. -Takk. Nyt maten.
Bon appétit.
Nam.
Jøss. Det er perfekt stekt.
-Tre er perfekt mengde. -Vi skulle fått fem.
-Peter, hva syns du om styrken? -Bra.
Han elsker det.
Det gjør ikke vondt, men du kjenner det etterpå.
Jeg kunne spist det dagen lang.
Jeg la ned koteletten og plukket den opp igjen.
-La den ned igjen. Rensket den. -Ja.
De er store utfordrere, og de kan...
-...overta ledelsen. -For en herlig, generøs forrett.
-Ashlee, hva syns du? -Den var vidunderlig.
Jeg liker at den er godt stekt utenpå, men rosa inni,-
-selv om han ikke liker det sånn.
-Jeg liker at vi fikk tre koteletter. -Jøss.
-Ikke for mange? -Nei.
Peter og Alice, dere lagde lammekoteletter.
Det var hovedrett, dette er forrett. Hva syns dere?
Den er spektakulær.
-Og hva syns du om styrken, Peter? -Det var ikke så ille.
Det var sterkt, men smaken var så rik. Veldig godt.
Har jeg noe i fjeset?
-Du har persille i tennene. -Du blir ikke filmet.
Jeg ville spist dette til alle måltider. Det var råbra.
Stekeskorpen, limesaften, den sylta løken og urtene.
Jeg finner ikke en feil. Det var fantastisk.
Hvordan var forretten sammenlignet med deres?
-Overlegen. -Ja. Overlegen.
Men dere leder nå.
-Føler dere pusten i nakken? -Ja, de nærmer seg.
Jeg syns denne forretten er bedre enn vår.
-Absolutt. -Vi føler oss litt utsatt på toppen.
Nelle og Monz...
Skål for dere. Det var en fulltreffer.
Takk. Monz, du sa at du likte godt stekt kjøtt,-
-og du stekte det ikke sånn. Det var så smakfullt.
Og konsistensen var saftig.
Styrken var interessant, for den bygde seg opp.
Og selvtilliten til en kokk-
-er å vite at du bygger opp smaken gradvis.
Du trenger ikke å klemme til.
Og mengden styrke gjorde at man-
-for hver munnfull, bygde opp mot noe.
Det var alt jeg håpet på og mer til.
-Jeg smiler stort. -Takk.
Janelle og Monzir, dere innfridde langt over forventningene.
Jeg er i gledesrus. Det kunne ikke gått bedre.
-Perfekt. Tusen takk. -Takk.
-Fantastisk.
Denne retten betyr mye for oss, men særlig for Monzir.
Den betyr mye, og jeg blir faktisk rørt.
-Jeg må gråte. -Å, nei!!
Det betyr mye, for pappa lærte meg det.
Det er pappas hemmelige oppskrift, så mange kommer-
-og kjøper av ham, for ingen andre lager det.
Han er grillkongen. Det føles stort å ha gjort ham stolt igjen.
Det var en overraskende rett.
-Takk. -Takk.
-Herregud. -Det var fantastisk.
Herregud.
Du var så flink. Jeg er så stolt. Takk.
Man vet aldri hva andre syns. Så å få den bekreftelsen-
-på at retten var god, var perfekt.
-Den var bra. -Vi var flinke.
-Ok. -Jeg griner.
Jeg har aldri sett deg sånn.
Jeg var så stolt og glad på Monz' vegne. Du klarte det.
Du klarte det faktisk. Alle ble fornøyde, og retten var perfekt.
Hvordan går man fra perfekt? Det kan bare gå nedover.
-Straks... -Ta av jakken, og vis oss.
Steven avslører skjulte hemmeligheter.
Å, se på den!
-Vennen. Nei. -Etter en suksessfull forrett...
Har du skjært grønnsakene så store?
-...har Janelle presset på seg. -De er ikke store.
-Nei. Ikke gjør det. -Ikke...
Janelle og Monzir har begynt på auberginen...
-...til hovedretten. -Hvordan går det?
Ganske bra. Auberginen er på grillen.
Kullet må være så varmt at auberginen blir stekt i folien.
Man bør ikke steke auberginen for lite.
Aubergine tar lang tid å steke, og vi hadde ikke så lang tid.
Etter suksessen med Monzirs lammekoteletter-
-er det opp til Janelle å opprettholde den høye standarden.
Det er en tradisjonell tyrkisk rett.
Det blir nok en overraskelse, for jeg tror ingen kjenner til den.
Auberginen vår bør bli myk, god og forkullet,-
-for vi steker den på grillen. Den skal i ovnen når den er fylt.
Jeg lar dem steke i 10 minutter før jeg snur dem.
Nøkkelen er å steke auberginen-
-til den er sprekkeferdig.
Man tror kanskje det blir brent, men det gjør det ikke.
Det blir røkt, og det er smaken man ønsker.
-Jeg gir dem 10 minutter til. -Perfekt.
-Skål. -Er det på tide å vise tatoveringen?
-Ta av jakken, og vis oss. -La oss se.
Mamma og pappa, glad i dere. Unnskyld.
-Se på den! -Det er et stort fjes.
-Herregud. -Ikke verst.
Den er ganske bra.
Veldig bra tatovering. Den ligner.
Iblant ser man sånne merkelige ting...
-...som ser ut som... -Ingen?
Som noe fra "Alien vs Predator".
Men den lignet på henne. Og det er fint.
-Ja. -Håret ditt er pent tatovert.
-Det ser kjempebra ut. -Måtte du sitte modell?
-Nei, han tok med et bilde. -Ok.
-Det er veldig permanent. -Det er heftig.
-Det er en stor kjærlighetserklæring. -Det er sånn de er.
Det er sånn de uttrykker kjærlighet. Og det er greit.
Jeg starter på risen.
Til hovedretten trenger jeg perfekt kokt ris,-
-for jeg bli gjøre bestemor stolt. Jeg har lært av henne.
Hun bruker aldri oppskrifter. Hun tar alt på øyemål.
"Hvis det kommer så mange, må jeg lage så mye ris i dag."
Hun lærte meg grunnleggende matlaging.
Hemmeligheten til en god tyrkisk ris er sehriyeli-nudler.
Jeg har i nudler fordi det gir en nøttete, sprø smak.
Og det er veldig tradisjonelt.
Vet noen andre enn Fuzz hva Imam Bayildi er for noe?
-Nei, men tror det inneholder ris. -Vet noen hva det er?
-Jeg gjør det. -Det gjør du sikkert.
Imam Bayildi er fylt aubergine.
Den er helt brent på utsiden.
De fyller auberginen med mye løk og tomater...
...og paprika.
Når auberginen er forkullet,-
-legges den i ovnen og stekes til den er helt myk.
Er den krydret?
Jeg tror det, men du får se. Det går bra.
-Løk, tomat, aubergine. Vakkert. -Jeg sliter med uttalen.
-Imam Bayildi. -Imam Bayildi.
-Perfekt. -Det er visst aubergine.
Paprikaen ser bra ut.
-Vi tar av auberginen. -Jeg er fornøyd.
-Jeg skal fylle auberginene. -Jepp.
-Hallo. Gratulerer. -Hallo.
-Hvordan går det? -Bra.
Jeg skvatt da Nigella dukket opp på kjøkkenet.
Jeg ble nervøs med én gang.
Etter en sånn forrett, må du føle deg lettet.
Men føler du at du har større forventningspress på deg?
-Hva tenker du om presset? -Det er tøft å følge...
...etter Monzir, for han har vært så flink.
For meg er Imam Bayildi full av røyksmak og ganske mykt.
-Ja. -Har du brent dem i folie?
Ja. Vi stekte dem på grillen.
-Uten folie. -I folie. Så ble de forkullet utenpå.
Jeg skulle spørre deg om de ble forkullet med folie...
Vi skal sette dem i ovnen igjen.
Vi bruker grillfunksjonen for å få dem mer stekt.
Jeg tenkte det var lettere å steke i folie,-
-for å få de raskt av grillen.
Nå er jeg bekymret for at de ikke blir svidd og røkt.
Lykke til med hovedretten.
-Takk. Jeg er nervøs. -Jeg vet det.
-Jeg ble overveldet av det. -Presset øker.
Vi må sørge for at auberginen og fyllet er godt og smakfullt.
Jeg vil vise fram alt bestemor, mamma-
-og tantene mine har lært meg.
De er flinke kokker, og jeg vil ikke skuffe dem.
Det er et stort press.
Etter et kjøkkenbesøk av Nigella,-
-er Janelle bekymret for den fylte auberginen.
Da Nigella spurte om folien,-
-ble jeg nervøs og følte at noe var galt.
For å forkulle auberginen, burde jeg lagt den rett på grillen.
Godt jobba. Bare fortsett sånn.
Gjestene har ventet lenge, og jeg vil servere auberginen-
-mens den er god og varm.
Jeg ville holde det enkelt og tradisjonelt.
Men det skulle ikke bare lempes på fatet.
Jeg sprøyter ut yoghurtsausen.
Yoghurt er viktig i hvert måltid.
Det tilfører syre, døyver chilien og gjør retten friskere.
-Skal jeg ta garnityret? -Spre det over.
Vi legger til granateple og valnøtter-
-for å få mer tekstur. Det er viktig.
Denne er til Nigella, denne er til Manu. Nå serverer vi.
HOVEDRETT: IMAM BAYILDI
-Hovedretten er servert. -Takk.
-Jøss. -Det ser godt ut.
-Hovedretten så veldig fin ut. -Den var fint presentert.
Vær så god.
Den ser dampet ut, ikke forkullet.
Det blir... Takk.
Det så litt enkelt ut.
-Dette går bra. -Ok.
Jeg klarte ikke å tyde om de likte det eller ikke.
Jeg håpet at fyllet smakte nok,-
-at auberginen var gjennomkokt og stekt og røkt utenpå.
-Takk. -Kos dere.
Bon appétit.
Noe er forkullet.
Jeg ble litt skuffet over hovedretten etter den fantastiske forretten.
Det smaker tomatsaus.
Jeg syns retten var kjedelig.
Kate, hva syns du om hovedretten.
Den var ikke like imponerende som forretten.
Jeg tror den kunne vært mer krydret.
Jeg vet ikke om smakløs er riktig ord. Den manglet dybde.
-Men risen er råbra. -Råbra.
Risen er råbra.
Det er australsk for god ris. Råbra.
Janelle og Monzir, til hovedrett lagde dere Imam Bayildi.
Den så tradisjonell ut. Den så ut som forventet.
Jeg går rett på sak. Den mangler smak.
Jeg starter med auberginen.
Jeg ville lagt auberginen rett på flammen-
-for å få en røkt og smakfull aubergine-
-som er ordentlig myk innvendig.
Men skallet er fortsatt intakt, og det skulle gjerne vært forkullet.
Og salt. Du må bruke mye av det. Jeg elsker risen.
Og teksturkontrasten mellom risen og pinjekjernene.
Det er ikke katastrofe, ingen dårlig rett,-
-men den kunne vært bedre.
-Takk. -Takk.
Og la meg si at risen var himmelsk.
Den var myk, og riskornene hang ikke sammen.
Pinjekjernene tilfører en fin smak. Men du skulle grillet auberginen.
Det ser vakkert ut, men det hadde vært bedre-
-om det var mindre pent og hvert lag hadde-
-mer smaksdybde.
Tyrkisk mat er smakfull. Familiens mat er smakfull.
Hvordan kunne jeg bomme på det?
Det er ikke slik vi ville lagd det.
Bestemor hadde sikkert fylt en hel aubergine,-
-men jeg syntes det var litt mye.
Janelle, er bestemoren din spesiell for deg?
Hun er veldig spesiell. Hun har lært meg alt om matlaging.
Hun bruker mye salt. Jeg har ikke lært det ennå.
Man utvikler matlagingen gjennom erfaring...
-...og jeg lærer fortsatt. -Og det er emosjonelt.
-Ja. -Å snakke om bestemor.
-Unnskyld. Hvorfor? -Hun lever. Det går bra.
Halleluja.
Uavhengig av vår kritikk, er hun nok stolt av deg.
-Nå må vi få til desserten. -Jeg er klar.
Vi skal avslutte på topp.
Det er et press å være baker. Alle forventer flotte kaker.
Desserten er god. Smakene passer sammen.
Sjokolade og peanøtter er godt.
Jeg vil at desserten skal få 10 poeng-
-eller en høy poengsum. Den må være høydepunktet.
Denne kaken må bli Insta-verdig.
Kan jeg spørre om hvor spente dere er på desserten?
Nelle har jo sagt at... Nei, vi antar at hun er dessertdronninga.
Hun har presset på seg.
Risikoen er at hun ikke lever opp til forventningene.
Vi har kalt henne dessertdronning, og hun har ikke motsagt oss.
Hun må levere varene.
-Hun har presset på seg. -Unnskyld. Kan vi ta en selfie?
Jeg har korte armer, så len dere inn. Og smil.
Det er øyet ditt. Hent noen med lengre armer.
-Får jeg lov? -Ja, kom.
-Du bruker to armer. -Jeg har korte armer.
Bruker du én arm, har du hele kroppen.
Bruker du begge...
-La meg prøve. Vent. -Én arm.
-Ser du? Ja! -Samle dere!
Herregud! Du lærte meg noe.
Neste gang skal jeg lære deg å lage mat.
Straks...
Alle tenker: "Hun er ikke så flink."
Det er høye forventninger om en perfekt dessert.
Jeg stresser sånn.
Janelle og Monzir har begynt på desserten.
En sjokolade- og peanøttkake.
Forhåpningene er høye etter en skuffende hovedrett.
Jeg skal dele sjokoladekaken min med Nigella.
Det stresser meg. Hun er kakedronninga.
Jeg lager feuilletine- og peanøttlaget.
Det tilfører en herlig salt smak.
-Går det bra? -Ja, det går bra.
Dette må bli fantastisk, for ellers-
-kommer alle til å tenke: "Hun er ikke så flink."
Dessert skal være søtt, og det er min dessert.
Til sjokolade- og peanøttkaken har jeg laget peanøttganachen.
Sjokoladekaken er stekt.
Isen er i fryseren, og jeg har laget det sprø peanøttlaget.
Det som gjenstår er å montere kaken og lage karamellsaus.
Til dessert er det sjokolade- og peanøttkake.
Jeg tror det er en mektig, saftig kake.
Hvis jeg ikke tar helt feil av Nelles ansiktsuttrykk,-
-tror jeg hun har mye tiltro til desserten sin.
Og jeg tror hun har grunn til det.
Det blir et høydepunkt. Den ser nok nydelig ut.
Spørsmålet er bare om den har alle de deilige smakene vi ønsker.
Konsistensen er bra.
Lagene er fine og myke og seige.
Kan du være forsiktig? Rør hele tiden.
Jeg gjør det.
Dessverre lot jeg Monz lage karamellsausen.
Monzir pynter bare desserter.
Får jeg se? Kan du la det smelte litt også?
-Jeg har det. -Du rører så mye.
Nelle tok over, for hun er sjefete.
-Jeg kan klare det. -Men du gjør ikke det. Jeg gjør det.
Jeg var så stressa at jeg tok over.
Jeg har fått på plass peanøttlaget på toppen.
Det burde ikke være så skummelt. Jeg har gjort det før,-
-men det er annerledes å servere det til lagene og dommerne.
Det er så mye press på at jeg skal være dessertdronninga-
-og fikse en perfekt sjokoladekake.
-Hvordan går det? -Herregud.
Presset er så stort, og det er så høye forventninger til meg.
Jeg stresser.
-Hvordan går det? -Jeg er litt stressa.
Det er så mange komponenter. Is, saus og flere lag.
-Det er mye. -Godt jobba.
Du har vært så flink. Du er dessertdronninga.
-Du er den beste. -Takk.
-Jeg tar Nigella sin. -Greit.
-Den er til Manu. -Kom.
DESSERT: SJOKOLADE- OG PEANØTTKAKE
-Ok. Desserten er servert. -Takk.
Takk.
Takk, Monz.
Jeg så at det var tre elementer. Det tok tid. Det var mye jobb.
-Å, ja da. -Beklager, det er ikke shots.
-Greit. -Dette er te.
-Fabelaktig. -Dette er tyrkisk te.
Så søte. Takk.
Jeg er bekymret for å dele sjokoladekaken.
For jeg elsker den, men hva om de ikke gjør det?
-Tusen takk. -Takk. Vel bekomme.
Bon appétit.
Det er et lag i midten.
Jeg gikk rett på kaka.
Deilig sjokoladesmak med god konsistens.
Jeg kunne badet i sausen.
Karamellsausen var god i seg selv. Den hadde en nydelig smak.
Den salte karamellsausen var himmelsk.
Den var for søt. Jeg er ikke en dessertperson.
Pete, jeg har sett på deg. Det er som du ikke har spist på årevis.
Det er tomt på fatet.
Det var deilig. Den sausen.
Mektig, kremete, silkemyk og salt, og helt nydelig.
-Bra avslutning? -Veldig bra.
Sausen er så god at man kan bade i den.
Konsistensen på kaka er deilig. Den smelter i munnen.
Karamell er min kryptonitt.
Jeg kan spise den, drikke den, gjøre hva som helst med den.
Og det er sant.
Jeg syns desserten var deilig, og iskremen passet perfekt til.
De er veldig dyktige.
Dette er kvelden. Vår posisjon er truet.
Du er en ekte kakebaker, og jeg skal være helt ærlig med deg.
Det var vakkert dandert,-
-man så tydelige lag.
Det var en fin start. Det var en herlig kake,-
-for den hadde perfekt balanse mellom salt og søtt.
Den var ikke for søt. Vaniljeisen du lagde...
Jeg følte at vaniljen overdøvde peanøttlaget.
Du hadde ikke trengt vaniljeisen.
Men kaken din er fortryllende.
-Takk. -Kaken din...
...liker jeg veldig godt, fordi konsistensen-
-er seig, bløt og myk, og ikke for søt.
Sausen er kjempedeilig.
Iskremen var god.
Det er mye godt på fatet, men jeg syns det var for mye.
Når det blir for mye søtsaker, kan det bli for mye av det gode.
-Ok. -Du kunne droppet noe.
Men samtidig likte jeg alle komponentene,-
-selv om det var nok til to desserter.
-Takk. -Takk.
Etter tilbakemeldingene, var jeg glad og lettet.
Vi fikk gode tilbakemeldinger.
Det var fint å høre Nigella kalle meg...
-...en ekte kakebaker. -Herregud. Kom igjen.
Jeg følte at jeg kunne få til hva som helst.
Det var en seier for meg og for oss.
-Takk, Monz. -Ingen årsak.
Mens Janelle og Monzir venter spent,-
-skal konkurrentene gi hver rett opp til 10 poeng.
For et måltid.
Til forrett var det sudanske lammekoteletter-
-med agurksalat og peanøttsaus.
Agurken var nydelig. Den sylta løken, urtene.
Og å dyppe kotelettene i sausen, og så i smulene...
-Nydelig. -Full pot.
-Forretten var fantastisk. -Fulltreffer. Den beste så langt.
Til hovedrett var det aubergine og ris.
Den var ikke god. Den var for lite stekt.
-Understekt og dårlig krydret. -Den var ikke minneverdig.
Det var dårlig håndverk.
-Og så desserten. -Sjokolade- og peanøttkake.
-De viste mye... -Det var teknisk.
Alle komponentene, saus, is, kake.
Det var så mye, og alt var godt.
Jeg hater den ikke, men den er for søt.
-Jeg er ikke en dessertperson. -Hva syns du?
Det er over gjennomsnittet. 7 av 10.
-7 av 10. -Ja.
Jeg plasserer dem rett under Kate og Mary.
-En sjuer. Er det greit? -Jepp. Sju er bra.
-Hva syns du? -Sju.
-Jeg er på en åtter. -Jeg gir meg. Vi sier åtte.
-Vi gjør det. -Det blir åtte.
-Er du fornøyd med det? -Vi går for åtte.
-Sju er rimelig. -Ok.
-7 av 10 totalt. -Ja.
Jeg har blandede følelser.
Jeg gleder meg til poengene for forretten og desserten,-
-men jeg er bekymret for hovedretten.
Med hjemmerestauranten overstått-
-trenger Janelle og Monzir 88 poeng eller mer for å slå Kate og Mary.
Nå kommer poengene.
Nelle og Monz, takk for at vi fikk komme-
-til deres palass i gull og rosa, Monzelle.
-La oss ta poengene. -Ok.
Gjestelagene har gitt dere en sammenlagt sum...
...på...
...37 av 50.
-Det er veldig bra. -Herregud.
Jeg er så glad for at vi fikk en høy poengsum fra lagene.
Det var en bra poengsum.
-Det var fortjent. -Nå er det oss.
Vi gir hver rett poeng mellom 1 og 10.
Janelle og Monzir, til forrett serverte dere lammekoteletter-
-med peanøttsaus og agurksalat.
Det så bra ut, men det smakte fantastisk.
Lammekotelettene var perfekt stekt.
Jeg elsket peanøttsausen og agurksalaten.
Det er ikke til å legge skjul på. Det var en fantastisk start.
Jeg gir dere...
-...10 poeng. -Herregud.
-Takk. -For forretten får dere...
...10 poeng.
Takk.
Det var helt utrolig.
Vi fikk to tiere. Sesongens første.
Vi er overlykkelige og takknemlige.
Det betyr så mye for meg, og for oss. Vi fortjente det.
Nelle og Monz, til hovedrett fikk vi Imam Bayildi.
Risen var flott.
Hovedretten hadde større potensiale.
Jeg luktet kullet og den deilige røyksmaken.
Men jeg fant det ikke igjen i retten.
Denne retten manglet litt smak, litt krydder,-
-og litt lengre steketid.
Poengsummen for hovedretten...
-...er en sekser. -Takk.
Jeg gir dere fem poeng.
Jeg må innrømme at det var tungt.
Janelle og Monzir, til dessert-
-serverte dere sjokolade- og peanøttkake.
Kaken var aldeles nydelig.
Konsistensen var alt jeg kunne be om,-
-for du fikk fram mektigheten i sjokoladen og litt bitterhet.
Det var en deilig dessert å avslutte med.
For desserten får dere...åtte poeng.
Jeg gir dere...åtte poeng.
-En flott poengsum fra Nigella. -Det betydde alt.
Desserter betyr mye for meg, og denne var meg.
Nelle og Monz, da får dere 84 poeng totalt.
Jeg er fornøyd med det. Veldig bra.
-Takk. -Vi oppnådde det vi ville.
Det spiller ingen rolle om vi leder.
Vi var flinkere fordi vi fikk to tiere på en rett.
Etter fjerde hjemmerestaurant havner Janelle og Monzir-
-på andreplass på poengtavla, kun tre poeng bak Kate og Mary.
-Fortsatt på topp. -Det er...
-En lettelse. -En lettelse.
Jeg trodde ikke vi skulle berge etter tipoengerne.
Neste gang er det...
...fra Sydney eller Fiji...
...Arrnott og Fuzz.
-Er det det vi får? -Ja. Fijiansk mat.
-Ja. -Jeg gleder meg.
-Veldig spennende. -Jeg tror restauranten...
...blir fabelaktig, for det er sånn de er.
Det blir Fiji på fat.
-Fiji på veggen. Overalt. -Hvor er vi fra?
-Herregud. Jeg husker ikke. -Fiji.
Vi gleder oss til å dele fijiansk mat.
Vi tror folk vil elske det.
-Gi meg flere koteletter. -Jeg ordner det.
Tekst: Eline Bjøraas Iyuno-SDI Group