For meg handler mat om hjemmelaget mat.
"MKR" er tilbake.
Vennene mine kaller meg kakenes Kim Kardashian. Jeg er ikke diskré.
-Amatørkokker... -Familien betyr alt for oss.
-...fra ulike bakgrunner... -Vi er...
To ulike personer fra to ulike land.
-Vi er fabelaktige fijianere! -...lager mat fra hjertet...
Denne konkurransen betyr mye for oss.
-Vi må gjøre barna stolte. -...og lager mat for å vinne.
Jeg er en matsnobb. Vi gjør ikke noe halvveis.
Maten deres skal bedømmes av kjendiskokk Manu Feildel...
Dette er en genistrek. Dere har virkelig levert.
...og det internasjonale matikonet Nigella Lawson.
Å servere mat til Nigella er selve drømmen.
Hun er den flotteste kvinnen jeg noen gang har sett.
Det er bordet alle ønsker å sitte ved...
-Fett. -Fett.
Jeg må innrømme noe...
Ja! Nå liker jeg det!
Med mat som får tennene til å løpe i vann.
Det var alt jeg håpet på og mer til.
-Jeg gir dere en tier. -Jeg ærer min mors oppskrift.
For hovedretten gir jeg dere en tier.
Du var så flink. Jeg er stolt av deg.
Tidligere, på landet i Victoria, tok far og datter Peter og Alice...
-Å, hallo! -...en mimrereise.
De er enkle retter basert på bestemors matlaging.
-Det var en triumf. -Men alt gikk ikke på skinner...
Om du fikk dette på restaurant, ville du sendt det tilbake.
-...og endte opp med 54 poeng. -Jeg er knust.
I kveld skal vi til Queensland, der gourmetene Kate og Mary-
-ønsker å imponere sitt idol.
Å se gudinnen Nigella vekket min interesse i matlaging.
-...og heve listen. -Vi er ærgjerrige.
Vi vil by på et gourmetmåltid.
Iblant har folk det bare i munnen.
-De må leve opp til sitt ord. -Ja.
Forventningene er skyhøye...
Vi vil ha åttere og niere.
-Når de til himmels? -For å oppnå det dere ønsket...
-...må dere ikke holde tilbake. -Eller står de for fall?
-Kjære vene. -Er dette et dårlig tidspunkt?
Jeg kunne ikke servere det til Nigella. Aldri i livet.
Ikke tale om.
Klarer de å gjøre nok til å nærme seg premien på $ 100 000?
Det gir dere en totalsum på...
Andre popup-restaurantrunde avholdes i utkanten av Brisbane,-
-i en by omkranset av de store jordbruksområdene i Jimboomba.
Gourmetvennene Kate og Mary ivrer etter å imponere.
Vi må komme i gang så fort som mulig.
Peter og Alice serverte klassisk hjemmelaget kosemat.
Vi skal by på en mer forhøyet gourmetopplevelse.
Her har vi bestikket og vakre linduker.
Vi går for et elegant, avslappet tema i helhvitt med grønne aksenter.
Vår popup-restaurant heter The Food Gallery.
"Et knippe kulinariske kreasjoner. Kate og Mary."
Tanken er at vi mener mat og kunst er uløselig knyttet sammen.
Kunstverket er av mannen min, Tim.
Jeg håper virkelig at folk blir skikkelig imponert-
-over den vakre kunstneriske presentasjonen.
Og om noen blir litt småfysne,-
-kan de bare forsyne seg...
Ta en drue eller en pære.
Jeg tror gjestene som kommer til middag på The Food Gallery,-
-vil bli virkelig imponert.
MKR er egentlig en forkortelse av "Mary Kate Rules".
-Jeg heter Kate og er 38. -Jeg heter Mary og er 57.
-Vi er stråleterapeuter. -Fra Queensland.
Mary og jeg fant tonen fordi var de eneste der-
-som elsker å spise og drikke til overmål.
Det var slik vi ble venner.
Cotoletta, men de bruker flat iron.
Jeg er en matsnobb. Vet ikke om det funker.
Så favoritthobbyen vår er å gå på restaurant og kritisere.
Kanskje blekksprutsalaten til, for å ha noe grønt?
Jeg vil ikke spise dårlig mat når jeg ikke må.
-Hva trenger vi? -Hvilken ost? Raclette?
Hvorfor skal jeg bli feit uten engang å nyte det?
Kate og Mary må nå handle inn ingredienser.
De har fem timer på seg før gjestene ankommer.
Vi har verdens lengste handleliste.
For dere der hjemme: Den ser slik ut.
Vi er ærgjerrige av natur.
Begge har mastergrad.
Når du prøver å oppnå noe her i livet,-
-tar du ikke til takke med middelmådighet.
Det skal ikke være noen grunn til at vi ikke får tak i alt vi trenger.
I tillegg til gjestene-
-ivrer Kate og Mary etter å imponere Manu og Nigella,-
-som får en tyvtitt på kveldens meny.
Det er en elegant meny.
Kate og Mary virker som en veldig kompetent duo.
Vi trenger purreløk.
Jeg forventer at de er svært nøye med detaljene,-
-gode på organisering og å holde kjøkkenet rent.
Alt dette er veldig viktig, og det sier jeg, som er en rotekopp.
Vi trenger nok en del av disse?
Denne trerettersmenyen ser enkel, men nydelig ut.
Det virker som de kan en del om mat.
I hvert fall kan de snakke om mat.
De har det i munnen. Men kan de levere?
Vi trenger mikrourter, spiselige blomster til desserten.
-Safran. -Jordskokk.
Med kveldens meny sikter vi mot-
-å servere tre elegante retter.
-Hei, Ian. Står til? -Bra, takk. Selv, da?
-Bra, takk. -Veldig bra.
Vi vil kjøpe 14 vaktler av deg til hovedretten vår.
-Ikke noe problem. -De ser vakre ut i dag.
Til hovedrett lager vi vaktel med fiken- og geitostsalat.
-Noen tips om å beine den ut? -Ja.
Veldig forsiktig, og bruk en liten kniv.
Vaktel kan være vanskelig å tilberede, særlig for 12 pers.
Mange av beina må fjernes, og det er en krevende jobb.
Flaks at de er leger!
-Tusen takk, Ian. -Bare hyggelig.
-Ha en fin dag. -Ha det.
Om Kate og Marys matlaging er på linje med kritiseringen,-
-blir de tøffe konkurrenter.
Vi må få dette til å rekke langt.
Jeg er spent, for de kan veldig mye om mat.
Iblant har folk det bare i munnen.
Men jeg vet ikke. De har noe spesielt ved seg.
Vi gleder oss til å smake.
-Hvor mange sitroner? -Seks.
Vi jobber veldig organisert. Vi har laget tidsskjema.
Salat har vi. Timian har vi.
Vi kan føle oss trygge på at vi vet hva som må gjøres når.
-Takk skal du ha. -Ha det!
-Da kjører vi, Kate. -Jeg begynner å føle på presset.
Jeg håper menyen vår lever opp til forventningene.
Forberedelsene er det viktigste av alt.
Hvis vi ikke er i rute når gjestene kommer,-
-vil vi ligge i bakleksa, og maten blir ikke like god.
Tiden går,-
-og gjestene kommer om tre timer.
Vi har en lang liste med gjøremål.
-Vi må bare sette i gang. -Dette er forretten.
Forretten blir vill barramundi med bresert purre og beurre noisette.
Jeg lager smørsausen, beurre noisette.
-Du kan ikke slippe den av syne. -Nei.
Stopp, alle sammen. Jeg tar denne, Nigella.
"Beurre" og "noisette" betyr smør og hasselnøtt.
Navnet kommer av at man smelter smøret-
-til det blir brunt som hasselnøtter og får en nøtteaktig smak.
Om du ikke bruner det nok,-
-får du smeltet, fettete smør på et stykke fisk.
Hasselnøttsmaken er essensiell i beurre noisette.
Jeg vil ikke brenne den.
-Den skifter raskt farge. -Ja, man må følge med.
Man må følge den med falkeblikk, for om den blir for brun,-
-blir den brent og bitter. Uspiselig.
Vi nærmer oss. Men jeg tror den trenger litt mer farge.
Hvorfor lage beurre noisette for en franskmann? Dårskap.
Jeg begynner å preparere et par vaktler til hovedretten.
De skal serveres med jordskokk og ostemasse av geitemelk.
Jeg mener det er viktig å demonstrere et vidt spekter av ferdigheter,-
-og å beine ut en vaktel er en. Det er møysomt arbeid.
Femti minutter har gått.
Jeg skal lage paideig til desserten.
Desserten blir makadamianøtt-terte med safranposjert pære.
I Kate og Marys dessert-
-ser jeg etter et smørfett terteskall som er tykt nok til-
-å holde på nøttefyllet.
Men tynt nok til at det smuldrer bort som luft.
-Bra jobbet, Mary! -Takk.
Skallene må bli sprø. Derfor forsteker jeg dem.
Klar? En, to, tre.
Uten forsteking blir bunnen bløt når du har i fyll.
Og ingen liker en bløt tertebunn. Særlig Manu, tror jeg.
Vi har 28 minutter, Mary.
Vi vil gjerne få høye poeng.
Jeg tenker meg åttere og niere.
Vi vil ligge i tet.
Absolutt. Øverst på poengtavla.
Det går bra. Vaktlene er klare.
Jeg ble ferdig med vaktlene. Heia meg!
Bare en liten knyttneve. Ikke en stor.
Mary, det er 13 minutter til gjestene kommer.
-Vi må gjøre oss klare. -Ok, da kjører vi.
Dette er fint.
Deilig å slippe å lage mat, og å få bli kjent med de andre.
-Hallo. Står til? -Hei. Går det bra?
Jeg er spent på i kveld.
Vi vil se om de kan levere og ikke bare har det i munnen.
Stemningen blir en annen nå.
Konkurransen blir litt mer intens,-
-og jeg vet at Kate og Mary er veldig konkurranseinnstilte.
-Hei, folkens! -Hei!
-Hvor er Matt? -Han følte seg uvel.
Men han er forhåpentlig snart tilbake.
Jeg håper det ikke var sitrondesserten?
-Tertene! -Ja, de må ut av ovnen.
-De ser flotte ut. -Perfekt.
De største jobbene, som var tertedeigen og vaktlene,-
-var ferdige, og jeg følte at vi hadde forberedt oss godt.
-Skal vi banke på? -Ja.
Når gjestene kommer inn og vi faktisk må servere maten,-
-er det veldig mye som kan gå galt.
Gud... Hallo! Velkommen til restauranten vår!
Dere kan ikke komme inn denne veien, for vi har-
-mye hemmelig på kjøkkenet.
Så jeg skal geleide dere rundt her til høyre.
Jeg åpner døren for dere.
Og stig på.
-Jøss! -Så vakkert!
Utrolig.
Herregud! Dette er nydelig.
-Se på det. -Det er friskt grønt.
-Herlig. -Det var vakkert dekket på.
Bordoppsatsen var kjempekul. Det føltes som en restaurant.
Velkommen, alle sammen. Vær så god og sitt.
Konseptet var flott.
Det er tydelig at de vil gi oss en sofistikert opplevelse.
Velkommen til The Food Gallery. Vi bruker ferske sesongvarer,-
-men serverer dem på en veldig enkel og smakfull måte.
Vi har som dere ser litt kunst på veggene.
Dette maleriet er det Marys mann Timmy som har laget.
-Wow. -Det er utrolig.
Det ser nydelig ut. Det er minimalistisk,-
-men jeg føler at det mangler litt varme.
Vi må gå på kjøkkenet nå. Kos dere, så kommer vi straks.
-Velkommen til bords. -Takk!
-Hva vil dere ha å drikke? -Ja!
"Ja"? Jeg starter bare med denne.
Slik drar vi i gang festen.
Så snart jeg så Fuzz og Arnott, visste jeg vi ville bli bestevenner.
Korken er ute.
Peter og Alice, det er hyggelig å kunne prate med dere.
Hyggelig å være her. Vi gikk glipp av det forleden.
Jeg vil bare si at alle her beundrer dere.
Å være første lag ute er ikke lett.
Vi setter pris på at dere gjorde det.
Takk, dere.
Herregud. Greit.
Skal vi ta en kjapp gjennomgang av hva vi har igjen å gjøre?
Jeg tror alt til forretten er klart, vi må bare steke fisken.
Vil du fremdeles steke dem med skinn?
Ja, jeg tror det.
Forretten er vill barramundi med bresert purre og beurre noisette.
Hver rett må ha et sprøtt element. I denne retten-
-er fiskeskinnet det sprø elementet. Veldig viktig.
Dette er ganske enkelt vårt livs sjanse til-
-å lage mat til Nigella Lawson og Manu.
Å lage mat til Nigella er noe jeg kan minnes i alderdommen.
"Tenk så kult at jeg fikk lage mat til Nigella".
Jeg ble en stor fan av Nigella da jeg var tidlig i 20-årene.
Jeg var uteksaminert og hadde flyttet til London.
Jeg ante ingenting om matlaging. Jeg så på BBC, og der var hun.
Og jeg har bare beundret henne siden da.
Dramatisk.
-Har jeg noe i tennene? -Nei.
Jeg må bare sjekke.
Jeg kan ikke ha mat i tennene foran Nigella.
La meg sjekke en gang til. Jepp, de er klare.
"De er klare"! Tennene mine er klare for Nigella Lawson!
Straks...
Skal vi diskutere hovedretten?
Jeg tror de sa artisjokk. Skal ikke si hva familien kaller dem.
-Hva da? -Fjertisjokk.
-Fjertisjokk? -Det høres bra ut når du sier det.
-"Fjertisjokker". -"Fjertisjokker", fra Manu!
-På kjøkkenet... -Kjære vene.
-...får forretten en nesestyver. -I søpla med dem.
-Skuffer Kate sitt store idol? -Passer det dårlig akkurat nå?
-Det gjør det, Nigella. -Ja.
En liten del av meg døde.
Gourmetmatelskerne Kate og Mary-
-er underveis med forretten, og gjestene venter i restauranten.
Nå trenger de bare litt stjerneglans.
-Ok. Ser jeg bra ut? -Slipset... Sånn, perfekt.
-Skal vi gå? -Ja, kom igjen.
-Er det henne? -Det er Nigella.
-Er det Manu? -Det er Manu.
Nigella og Manu kommer, og vi er oppspilte.
-Velkommen! Stig på. -Hallo! Jeg gleder meg.
-Hei, Manu. -Det lukter himmelsk.
Takk.
Jeg elsker å ha Nigella som middagsgjest!
-Og Manu. -Og Manu.
Jeg liker Manu også.
God kveld, alle sammen.
-Hvordan står det til? -Bra.
Hun glir inn som en gudinne i grønt. Du tenker: "Det er Nigella Lawson!"
-Du er sluppet løs nå, Alice? -Ja. To glass vin, så er jeg klar!
Hun har slik en vakker, fornem britisk aksent.
Men det er som å gå på bar med en kompis.
Avslappet og gøyalt.
Velkommen til popup-restauranten vår, som heter The Food Gallery.
Vi bruker lokale råvarer.
Alt er enkelt tilberedte sesongvarer.
Vi håper det smaker rimelig deilig, og at dere vil nyte maten.
Mary ser stoisk ut der hun står. Hun står med hodet hevet-
-og er så stolt av det hun tilbyr.
Så selvsikker. Herlig.
Det er sånn de er. De streber etter perfeksjon.
Dere kan nå snu menyene og ta en titt.
Forretten er vill barramundi fra Queensland-
-servert med bresert purreløk og beurre noisette.
-Dere uttaler det nok bedre. -O la la.
Og til hovedrett får dere vaktel fra Brisbane Valley-
-servert med jordskokk, fiken-
-og en salat med ostemasse av geitemelk og mandler.
Til slutt blir det en nøtteterte med safranpære.
-Flott. -Moderne klassikere.
-Hvordan går det på kjøkkenet? -Jeg tror det går bra.
Vi har styr på det hele.
Tusen takk, damer. Vi ses igjen om litt.
-Takk. -Tusen takk.
Det høres utrolig godt ut. Hvis du tilbereder ferske,-
-lokale råvarer perfekt, er det ikke mye mer du trenger gjøre.
-De er midtpunktet. -Absolutt.
Jeg tror de vil klare det.
Det virker som de respekterer råvarene.
De vet nok hva de gjør.
Ofte er det enkel mat som er vanskeligst å lage.
-Ikke noe å gjemme seg bak. -Nemlig. Forventningene er høye.
Jeg tror ikke de slenger fisken på grillen.
-Ikke i kveld. Det blir raffinert. -Da så.
Da var det gjort. Nå må vi i gang med dette.
De må ikke vente mer enn nødvendig.
Vi må i gang med forretten. Sausen er litt på grensen.
Vi har laget beurre noisette.
Jeg har brunet smøret tilstrekkelig.
Det er jo brunt.
Men om det ikke er brunt og nøtteaktig nok, er det bare smør.
-Det har nøttesmak. -Ja, det smaker ok.
Forretten vår er veldig enkel.
-Jeg tar meg av purreløken. -Jeg tar meg av fisken.
Det er få elementer i retten, så de må være perfekt.
De må harmonere perfekt. Hvis ikke fungerer ikke retten.
Jeg skal steke fisken i klarnet smør.
Klarnet smør tåler mer varme, så det brenner seg ikke.
Vi har laget retten et par ganger, men vi har aldri laget 12 porsjoner.
Den vanskelige og kritiske delen av det er-
-å tilberede alle de 12 fiskestykkene perfekt.
Det ser varmt nok ut. Jeg prøver.
Fisken skal være akkurat passe. Steker du fisk for mye,-
-blir den tørr og smakløs, og da mister vi poeng.
Kate og Marys fisk med bresert purre og brunet smør er en fin idé,-
-men jeg tror ikke den har rom for å by på overraskelser.
Det er heller ikke ønskelig,-
-så de må sørge for at alt blir helt korrekt.
Det er ikke rom for feil her.
Det freser ikke så mye som det burde,-
-men jeg tror det går bra om vi steker dem med skinnsiden ned.
Jeg elsker ordet vinsjappe. Jeg elsker å si det.
-Jeg sier det ofte. -Mye bedre enn "alkoholutsalg".
Ikke sant. Hvordan føles det for dere å sitte her?
Det føltes litt rart.
Som om de andre barna begynte på skolen en uke tidligere.
Vi var nye i gruppen,-
-men alle her har vært svært imøtekommende.
Peter, er denne forretten etter din smak?
Det tror jeg. Jeg er glad i fisk og i smør.
-Vet ikke hva beurre noisette er... -Altså, smør. Gud.
Uten smør går verden i stå.
-Takk, Herre, for dine gaver. -Takk for smøret.
Jeg tror fisk, purre og...jeg kan ikke si det.
-Kom igjen. -Brunet smør.
-Bare si brunet smør. -Beurre nois... Nei.
Det er en klassisk kombinasjon, så jeg gleder meg.
Og bresering er nok det beste man kan gjøre med purre.
Alt står og faller på de individuelle ingrediensene.
Om hver og en av dem får skinne på fatet, blir det bra.
Jeg gleder meg. Jeg elsker barramundi.
Hvis du serverer meg fisk,-
-forventer jeg sprøstekt skinn på.
Så jeg håper skinnet er sprøtt og at fisken er akkurat gjennomstekt.
For meg er fiskeskinn som skinnet på kylling.
Ja, men da må du ta av skinnet og steke det separat.
-Ja. -Ja.
Lett!
Jeg er ikke sikker på om det er varme nok til å få skinnet sprøtt.
Ideelt sett vil vi ha en mør og fin purreløk.
Fiskekjøttet skal være mykt med deilig sprøstekt skinn.
Jeg tror det som skjer, er at skinnet trekker seg sammen.
Det strekker ut kjøttet.
Det er ikke varmt nok.
Kjære vene.
Dette går ikke etter planen. Vi ville ha sprøstekt skinn.
-Men det har blitt som gummi. -Skinnet så ekkelt ut.
Jeg tror vi blir nødt til å ta av skinnet.
Det viktigste for meg i kveld er å imponere Nigella.
Jeg blir litt knust om vi ikke kan gi henne-
-et virkelig flott stykke fisk.
For å redde retten blir vi nødt til å servere fisken uten skinnet på.
Jeg kaster disse i søpla. I søpla med dem.
Dessverre sliter vi med å få farge på barramundien.
Passer det dårlig akkurat nå?
Mary, jeg tror vi bare må ta av skinnet.
Kjære vene.
Dette var ikke etter planen. Vi ville ha sprøtt skinn,-
-men vi må bare fortsette.
Jeg kaster disse i søpla. I søpla med dem.
Skinnet sto ikke til å redde.
Jeg kunne ikke servere det til Nigella. Aldri i livet.
-Aldri i livet. -Passer det dårlig akkurat nå?
Det gjør det, Nigella.
En liten del av meg døde.
-Hvordan går det? -Vi får ikke pannen varm nok.
Du vet når du vil imponere noen-
-og du ikke vil de skal se at du sliter?
Det var et slikt øyeblikk.
Brukte dere færre panner?
Vi hadde to panner.
Så de ble bresert heller enn brunet.
Vi prøver bare å få litt farge på fisken.
-Og dere har fjernet skinnet. -Det har vi.
Dessverre måtte vi det.
Det ble ikke sprøtt fordi pannen ikke var varm nok.
-Jeg tror jeg lar dere fortsette. -Takk, Nigella.
-Ha det, Nigella! -Vi ses.
Vi har på en måte løst skinnproblemet,-
-men nå har vi en masse fisk som bare koker i all væsken.
Hvis vi vil ha farge på fisken, risikerer vi å oversteke den.
Den vil ikke se så flott ut som vi håpet, men det går bra.
Jeg følte presset stige-
-da vi la opp forretten vår, for jeg så-
-at det var et par viktige elementer som ikke var perfekte.
Og det fikk meg til å lure på-
-om vi hadde gjort nok, om dette ville gå bra.
Jeg heller på bare en skje med beurre noisette.
Jeg prøver å få med litt sitron på hver porsjon.
Da jeg helte beurre noisette over fisken, la jeg merke til-
-at smøret ikke var like brunt som i pannen.
Det gjorde meg bekymret for at vi ikke hadde brunet det nok.
-Er vi nesten klare? -Kan du sjekke alle fatene?
Det er noen dråper her, noen dråper der.
Jeg håper at sitronen og kapersene-
-hjelper smøret med salt og syrlighet.
-Denne. -Og denne.
-Kom igjen. -Da serverer vi.
BARRAMUNDI MED BRESERT PURRE OG BEURRE NOISETTE
-Forretten er servert. -Takk.
Sjenerøst med smør. Det er bra.
Jeg satt ved siden av Nigella da Kate serverte forretten,-
-og da den passerte nesen min, luktet den herlig.
Den ser så saftig ut. Jøye meg.
Fargene på tallerkenen var litt blasse.
Jeg liker sterke farger.
-Tusen takk. -Hurra!
Da forretten kom,-
-lurte jeg umiddelbart på: "Hvor er det sprø skinnet?"
Jeg er fra Fiji. Jeg kan lage fisk i søvne.
-Skal vi smake? -Ja visst.
Nigella smakte på maten vår for første gang.
For meg var det som om tiden stoppet.
Jeg ante ikke hva Nigella og Manu tenkte.
Begge har pokerfjes.
-Takk, damer. -Takk.
Bon appétit.
-Takk. -Så mørt det ser ut.
Skulle du ønske smøret var brunet litt mer?
Det er litt lyst?
Dette var ikke beurre noisette.
Det var bare smeltet smør. Så der vil jeg si de bommet.
Er fisken litt overstekt?
-Min er det. -Min også.
Smøret smaker ikke av nøtter.
-Smøret er godt, men er ikke brunet. -Litt vassent.
Dessverre var det litt skuffende.
Min fisk var overstekt og manglet salt og pepper.
Barramundi trenger litt mer salt enn andre fiskeslag-
-fordi kjøttet er så fast.
Og beurre noisetten manglet noisetten.
Når du tok en bit med sitrus, kapers,-
-litt purre og fisk sammen, smakte det godt.
Men fisken var litt overstekt.
Og litt salt og pepper hadde gjort seg.
Dessverre innfridde ikke retten forventningene mine.
Kate og Mary. Jeg spiser mye barramundi når jeg er i Australia.
For det er ikke en fisk vi har hjemme, så det er en godbit.
Og jeg må si at min fisk var perfekt tilberedt.
-Så bra. -Purren var søt, som den skulle.
Jeg tror dere visste 100 % hva dere ønsket å oppnå,-
-og den trengte bare litt mer syre og salt.
Det ville tydeliggjort visjonen deres for oss da vi smakte på retten.
Man vil ikke overdøve smak, men heller ikke holde tilbake.
Skjønner.
Jeg syntes presentasjonen av retten var nydelig.
Den var enkel, men effektiv. Purreløken var herlig.
Fisken var en tanke overstekt.
Ja.
Beurre noisette må brunes akkurat passe.
Og jeg vet det lett kan bli for lite eller for mye.
Beurre noisette skal være midt imellom.
Det utgjør hele forskjellen mellom smeltet smør og en saus.
Den trengte bare et par minutter til.
-Takk, damer. -Ok. Takk.
Salt og pepper, Kate. Hæ?
Det er tøft å lage mat til en du beundrer, som Nigella.
Og jeg har nettopp tabbet meg ut.
Det var ikke det jeg ville, så jeg skal salte de vaktlene til gangs.
Jeg vet det. Tenk at salt skulle bli vår undergang.
Det er synd, for det var den beste retten.
Vi får sørge for at neste rett blir perfekt.
Vi kan ikke begå samme tabber to ganger.
Skjerp deg, Kate. Dette holder ikke.
Nå lager vi vaktel.
Hovedretten blir vaktel med fiken og geitostsalat.
Siden fisken manglet både smak og farge,-
-har vi mye press på oss med vaktelretten.
Jeg har saltet begge sider av vaktlene.
Vaktel er vanskelig. Det er en liten fugl.
Det er lett å oversteke den.
Og å tilberede 12 stykker står det respekt av.
Lykkes de med det, blir det en utrolig rett.
Vaktlene skal bli gylne og fine.
De skal være litt rosa inni brystet, men lårene skal være gjennomstekte.
Det er vanskelig å få til.
Å steke to fugler samtidig var ikke ideelt.
-Det freser godt der. -Jeg vil ha mye farge.
Vi kunne ikke steke to og to ferdige i pannen.
Det ville tatt år og dag.
Ovnen er glovarm. Hva tror du?
De er litt ujevnt stekt.
Det er sant. Men hva skal vi gjøre?
Vi kan absolutt ikke oversteke vaktlene.
Vi må bare kjøre på og tilpasse oss situasjonen.
Jeg har mikrourter mellom tennene.
-Vakkert. -Det sier du bare.
-Det betyr at jeg har masse... -Det står til kjolen.
Frena stilte et godt spørsmål: Hva ville du spist-
-som ditt siste måltid? Peter først.
Et sortiment av sjokoladekjeks.
Så sunt.
Jeg elsker kebab. Og det er en tyrkisk rett-
-som består av tomatsaus, brødkrutonger-
-og så kebabkjøtt oppå. Det er så godt.
Jeg elsker helstekt kylling. Og i bunnen av stekebrettet-
-er det biter du kan skrape av. Så tar du brød og mopper opp.
Slutt, jeg er skrubbsulten.
Nigella, er det noe du elsker å spise når du er i Australia?
Massevis.
-"Det må jeg bare ha når jeg er der"? -Vel, jeg elsker råvarene her...
Men det er spennende med fisk jeg ikke får hjemme.
-Som barramundi. -Ja. Og fingerlime.
Jeg elsker vinen her.
Jeg drikker ikke så mye vin hjemme vanligvis,-
-men jeg ser på det som en plikt å drikke masse når jeg er her.
Mary, jeg tar ut brettet nå.
Jeg lurer på om vi må snu det.
Jeg tror du har rett. Vi bør snu det.
Jeg åpner ovnen for å sjekke vaktlene,-
-og jeg ser at noen steker mye raskere enn andre.
-Denne er veldig myk. -Nei, den trenger mer.
Hva med denne? Den kan trenge litt mer tid.
Det er ingen god situasjon. Vi støter bare på problemer.
-Straks... -Håper de ikke er overstekt.
Dukker nye problemer opp under gourmetmåltidet?
Etter den forretten kan ikke hovedretten mislykkes.
Vi er begge ærgjerrige og vil vise dommerne hvor flinke vi er.
Så det er kritisk at vi får til dette.
Jeg åpner ovnen for å sjekke vaktlene,-
-og jeg ser at noen steker mye raskere enn andre.
-Denne trenger mer. -Kanskje et minutts tid.
Vi måtte ta ut de som var ferdigstekte.
Så det ble en stressende situasjon.
-Skal vi legge... Hvor er folien? -Ja. Her.
Skal vi diskutere hovedretten?
Vi har vaktel fra Brisbane Valley med fiken og geitostsalat.
-Låter deilig. -Hva tror dere?
Det høres kjempegodt ut. Jeg tror de sa artisjokk også.
Jordskokk, som er min favoritt.
Jeg skal ikke si hva vi kaller dem hjemme hos oss.
Det er nok ikke bare dere.
Hva er det? Lær meg noen ord.
-Fjertisjokk. -Det er ikke så ille. Fjertisjokk.
-Fordi... -Det høres bra ut når du sier det.
"Fjertisjokker".
Nå som du nevner det, Alice,-
-så skal han lansere en aftershave som heter det.
"Fjertisjokker", fra Manu.
-Alice, hva tenker du om hovedretten? -Høres flott ut. Jeg gleder meg.
Jeg elsker fiken. Håper de er ferske, for vaktel er mektig.
Jeg vet det er som en liten kylling, men de er mektigere.
Så jeg tror fersk fiken vil balansere det fint.
Og jeg vil ha mye dressing på salaten, for jeg liker saus.
Du og Manu har noe til felles!
Slutt.
En rett uten saus er ikke fullverdig,-
-så jeg håper vaktelen bader i saus.
Hør, hør, fremtidige restauranter: Alice liker saus.
Vaktel er interessant.
-Den er vanskelig å spise. -Sant.
Ja, og jeg ser på det som middagsgjest, ikke som kokk.
Og jeg synes det er mye arbeid som man ikke får mye igjen for.
Det er å overdrive.
Glem bordmanerene og gå løs på den med fingrene.
Jeg håper den er utbrettet.
Jeg så deg spise lammekoteletter forleden,-
-og jeg tror ikke vaktelen blir et problem for deg.
Vi prøver, men...
Svigermor spiser med hendene i Malaysia.
Mat smaker så mye bedre når du bruker fingrene.
-Ja. -Jeg elsker vaktel.
Og jeg elsker geitost, særlig med fiken, eller pære eller annen frukt.
Så jeg gleder meg.
-Jeg håper det blir bra. -Fuzz, lager du vaktel?
-Ville du valgt vaktel? -Det er vanskelig.
Det er en vanskelig fugl med lite kjøtt.
Vaktelen er det eneste i retten som må varmebehandles.
Det er risikabelt, for om den ikke blir bra...
-Da er det kjørt. -Vaktelen må være...
-Jeg tar ut disse nå. -Ja.
Vi er ærgjerrige begge to, så når vi nå er i gang her...
-Nå må vi prestere. -Vi gjør ikke noe halvveis.
Jeg legger opp jordskokken nå.
Det er ikke verdens peneste grønnsak,-
-men de smaker utrolig godt.
De har en nøtteaktig smak, og de tilfører litt knas.
Jeg er litt bekymret fordi det er en enkel rett.
Det kan bli: "Det var godt, men jeg har smakt det før."
Det er vanskelig å virkelig imponere folk-
-med en enkel, minimalistisk rett. Men det er det jeg vil ha.
Skal jeg begynne å skjære opp vaktlene?
Du og jeg liker litt farge i vaktelkjøttet.
Vi vil at brystet skal være litt rosa i midten.
Det betyr at kjøttet er skikkelig mørt og saftig,-
-så det er perfekt for oss.
Jeg håper vi ikke har overstekt dem.
Jeg tror at noen av dem er rosa inni, mens andre er litt overstekt.
De var ikke fullt så rosa som vi hadde håpet.
Jeg tror vi kan skjule noen synder.
Vi vil det skal se ut som retten er fra en gourmetrestaurant.
Så presentasjonen er utrolig viktig.
Etter den forretten kan vi ikke mislykkes med hovedretten.
Det begynner å se...
Den i hjørnet der har ikke ost på.
-Nest steg er å risle... -Risle over dressing, så fiken.
Vinaigretten er en dressing med røkt paprika.
-Jeg vil se paprikaen. -Den fargen.
Den ser glinsende ut.
Bekymringen er at det blir en ubalansert rett.
Hvis vi har på for mye paprika, blir det overdøvende.
Mens du risler, legger jeg på fiken.
-Ikke overdriv nå. -Vi er nødt til å gjøre dette riktig.
Vent, jeg skal bare sette inn disse.
For de vil ta en stund.
-Dette ser bra ut. -Vi tar dem med ut til dommerne.
HOVEDRETT: VAKTEL MED FIKEN OG GEITOSTSALAT
Hovedretten vår så flott ut. Den var vakkert presentert.
Hovedretten er servert.
Jeg er en stor fan av Nigella og vil imponere henne.
Vi var litt redde for at vaktelen var overstekt, men det er som det er.
Vi måtte servere det til dommerne. Nå gjelder det.
Vi ønsker oss høye poeng. Vi må gi alt vi har.
I Jimboomba i Queensland-
-har Kate og Mary akkurat servert hovedretten,-
-vaktel med fiken og geitostsalat, til dommerne.
Vi har gjort vårt aller beste.
Så jeg håper vi klarer å hevde oss etter forretten-
-og bevise for dommerne hvor flinke vi er.
-Unnskyld meg. -Takk.
-Det så fantastisk ut. -Ja da.
Jeg fikk vann i munnen. Jeg bare: "Wow."
Dette tar ting opp til et nytt nivå. Dette er skummelt.
-Den ekstra spesielle. -Så klart. Takk.
Det ser nydelig ut, men det jeg tenker på,-
-er at det bare er én ting på fatet som er blitt varmebehandlet.
Jeg er desperat etter å finne ut hvordan vi klarte oss med vaktelen.
Noen av dem var ikke rosa.
Jeg håper at vi fikk til å smaksette bedre nå,-
-og at alt var bedre enn i forretten vår.
Jeg liker å tygge på bein.
-Takk, damer. -Takk.
Bon appétit.
-Dette er godt. -Veldig godt.
Fikenene er fint tilberedt.
De har vært flinke med krydringen.
Det er mye smak her.
Jeg kunne spist det på toast.
Hovedretten var så mye bedre enn forretten.
Jeg kunne ikke finne noen feil.
-Liker du vaktel? -Ja, faktisk.
Ja, jeg liker alt dette sammen.
-Det er veldig godt. -Salaten er nydelig.
-Jeg liker mini-kyllingen. -Når du skjærer, er kjøttet rosa.
Det er mykt når du tygger. Smaksettingen er perfekt.
Jeg liker et comeback, og Kate og Mary klarte det.
Dette var utrolig godt. Vaktlene er perfekt tilberedt.
Jeg synes det var godt krydret, og sausen under var veldig god.
Fikenene var herlige, geitosten likeså.
Jeg syntes det var kjempegodt.
Mener du at du ser på dem som tøffe konkurrenter?
-Var det det du mente? -Ja.
Jeg synes retten var godt komponert. Virkelig.
Jeg tenkte at de kommer til å gjøre det bra. De vil nå langt.
For selv om retten var enkel, var utførelsen svært god.
Peter og Alice, dere vet hvordan det er å lage mat under press.
-Dere ga oss en flott hovedrett. -Jeg synes de også har det.
Det var nydelig. Fikenene sammen med osten, og nøttene...
Noe av kjøttet var litt for rått etter min smak.
-Er du enig med faren din? -Nei.
-Hvorfor er jeg ikke overrasket? -Ingen overraskelse.
Det var tydelig at den vaktelen hadde hatt et godt liv.
Den levde livet til fulle, og den døde ikke forgjeves.
Jeg savnet saus, for jeg elsker saus.
Du fisker etter jobben hans.
Jeg mangler bare skjegget.
-Og en fransk aksent. -Det kan vi fikse.
Kate og Mary, til hovedrett-
-serverte dere vaktel med fiken og geitostsalat.
Det var et par ting jeg ville gjort annerledes.
Jeg ville skåret fikenen i mindre biter,-
-slik at den ble mer integrert med resten.
Og jeg vet ikke om mandlene var nødvendige,-
-men nå leter jeg bare etter noe å kritisere.
Jeg syntes dressingen med røkt paprika var utsøkt.
For min del... Han har ikke spist opp sin.
Ikke nok med at vaktelen var lekker,-
-men jordskokken og røyksmaken harmonerte så fint med fikenen-
-og geitosten, men alle komponentene må passe sammen.
Man kan kalle det enkelt, men det er de små detaljene-
-som viser at dere forstår ingrediensene-
-og kokekunstens muligheter.
Når man skal la ingrediensene være og når de trenger drahjelp.
-Takk. -Selv takk.
-Elsker deg, Nigella. -Ja.
Det krever mot å tilberede 12 vaktler til alle her.
Vi er modige.
Jeg syntes det var en nokså enkel rett.
Alt dere trengte å tilberede, var vaktlene.
Men jeg elsket retten.
Jeg likte den fordi den er enkel, men det er en flott hovedrett.
Ja, den er enkel, men den har flere lag med smak.
Og det gjør retten helt utsøkt.
Vaktelen var perfekt stekt. Jeg vet dere hadde problemer.
Skinnet kunne vært litt sprøere,-
-men å steke lår og bryst sammen-
-og likevel få perfekt stekt kjøtt...
For vanligvis blir brystet fortere ferdig enn låret, og...
-Vi vet det. -Supert.
Fiken og geitost er en himmelsk kombinasjon.
Jeg ville hatt litt mer dressing over selve fuglen.
-Det ville gitt retten et løft. -Jeg vet Manu ville ha mer dressing.
I en perfekt verden hadde jeg gitt ham et lite sausenebb.
Og det er ikke noe galt i at han ville ha litt mer.
Takk, damer.
-Jeg er så henrykt, for nå vet jeg... -Ja, jeg også.
...at vi kanskje har hentet oss inn.
Supre tilbakemeldinger. Jeg er fornøyd.
-Jeg er så overrasket! -Jeg også.
-Jeg trodde vaktlene var overstekt. -Men alt er vel.
Klarte det.
Etter Kate og Marys hovedrett-
-venter jeg at de får en ganske høy poengsum.
Det får meg til å føle meg litt truet.
Det føler nok de andre også på.
Jeg tror alle friker ut litt nå.
Men om du får høyest poengsum, går du rett til semifinale.
-Og en person... -Det skulle være meg. Oss.
-Beklager. -Du rodde deg inn igjen.
Ok. Perfekt. De ser flotte ut.
Dette er makadamia- og mandelterter.
De skal serveres med safranpærer.
Skallet må være tynt, rikt på smør og flake seg.
Og jeg vil smake safranen i pæren.
Og pæren skal være helt myk. Akkurat fast nok til å holde formen.
Men skjeen skal gli gjennom den.
De ser ganske bra ut.
Jeg lurer på om vi skal ha litt sirup over dem,-
-slik at den trekker inn i terten. Da blir den ikke tørr.
Nigella er en connaisseur av fantastiske desserter,-
-så vi har mye press på oss for å få til desserten perfekt.
Se, Kate. Det er gyllent og sprøtt.
Du har gjort en flott jobb.
-Peter og Alex... Alice. -Wow.
Du burde huske meg. Jeg er uforglemmelig.
Husker du? Vi fikk ett poeng for dessert.
Da vi hadde popup-restaurant, var desserten rå, og vi fikk en ener.
Den var rå. Det er uakseptabelt. Jeg følte ett poeng var sjenerøst.
Apropos desserter: vi får en makadamiaterte med safranpære.
Hvor lang tid tar det i ovnen? Peter?
-Dere kan vel le av det nå? -Jo da. Det er styrtmorsomt.
-Uansett... -Hun finnes ikke bitter.
Janelle, du er visst glad i desserter?
-Du lager mye dessert. -Ja, jeg lager dem ofte.
Så hva tror du om denne retten?
Det høres godt ut. Litt usikker på kombinasjonen.
Trenger terten pæren, og omvendt?
Jeg håper at terteskallet er tynt og fint.
Jeg håper det ikke er for blekt.
Jeg liker det gyllent og sprøtt.
Steven?
Jeg er nøye på terter. Den må være sprø, men myk.
-Den kan ikke være tørr. -Nei, æsj.
-Man setter det i halsen. -Jeg vil ikke spise sand.
Straks...
Kate, du blir mer og mer sjefete.
-Idet trykket øker på kjøkkenet... -De ser litt sjuskete ut.
Klarer gourmetduoen å ro i land desserten?
Disse er til dommerne. Ikke noe press.
Vi er så utmattet. Vi har gitt alt vi har.
Det jeg lærte fra Peter og Alices kveld,-
-var at alt kan rakne veldig fort.
Desserten er makadamianøtt-terte med safranposjert pære.
Pærene er posjert i en sirup med vin, safran og timian i.
Vi er ute etter en skikkelig knallgul farge.
Jeg tar bare ørlite grann. Vi har redusert pæresaften,-
-så nå har vi en nydelig sirup.
Under forberedelsestiden hadde vi alt skrellet pærene.
Vi posjerte dem i safran- og vinsirupen.
Så hovedelementene var i hovedsak unnagjort.
Det blir en pen rett. Høres ut som en fest der ute.
Frena og Steven er et flott par.
Jeg er litt betatt av dem.
Du er prinsessen og jeg er frosken. Jeg må kysse prinsessen.
De er så søte. Men jeg liker ikke å vise følelser så offentlig selv.
Bra for dem at de føler seg bekvemme-
-med å uttrykke sin kjærlighet slik de gjør.
Det var så søtt.
Steven, har du en matrett du husker fra barndommen-
-som du ble tvunget til å spise?
-Som ga meg varige men? -Ja.
Quiche!
Posttraumatisk quiche-lidelse.
Quiche for meg også, for mamma laget det ofte.
Men jeg hadde også vanskelig for å svelge tabletter som liten.
Så mamma og pappa malte dem opp og blandet dem med ost.
Det var en helt grusom ost.
Det var tørket aprikos i den, og de ga den til meg.
-Ikke greit. -Hvorfor akkurat ost?
Du likte det sikkert.
Osten var noe du ville spise, derfor blandet vi tablettene i den.
For da visste vi at det gled rett ned.
Vi har ikke skålt siden...
-Skål. -Skål.
Jeg har mye respekt for Peter og Alice.
Den far- og datterdynamikken... Uff, dette er et ømtålig tema.
Å se dynamikken mellom dere har gjort meg veldig emosjonell.
Jeg kunne gått på hotellrommet nå og strigrått.
Jeg har ikke sett familien min på fire-fem år.
Faren min er syk, og moren min også.
Jeg er den yngste i søskenflokken. Det er 15 år mellom oss.
Vi er heller ikke på talefot, så å se dere sammen...
Det er ikke sjalusi, men jeg skulle ønske jeg hadde det slik.
Så å se dere to gjør henne glad, men samtidig opprørt,-
-fordi hun skulle ønske hun hadde et slikt forhold.
Vi var en tett knyttet familie før.
Vi har ikke snakket på en stund. Søsteren min bor fem minutter unna.
-Men vi er ikke på talefot. -Jeg er lei for det.
Jeg savner familien min.
Jeg har alltid omgåttes foreldrene mine,-
-så å ta steget å flytte til Australia på egen hånd-
-er modig, men det er ikke alltid bare fryd og gammen.
De liker ikke at vi er sammen, så derfor har de brutt kontakten.
Ja. Men jeg må være sterk for min egen del.
Om jeg skal være sterk for fremtidige generasjoner.
Og jeg har i det minste ham.
Du er utrolig modig som følger din egen vilje,-
-og jeg håper han innser en dag hvor fantastisk du er.
Det er vanskelig.
Du er virkelig modig. Jeg er stolt av deg.
-Jeg savner pappa sånn. -Her kommer en...
Her kommer en pappaklem.
Pærene er nok litt overkokte og litt for myke.
Vi la opp desserten, plasserte pærene oppå tertene.
Og vi la merke til at noen av dem så litt slappe ut.
Så vi lurte på om vi hadde kokt pærene for lenge.
-Føler du deg trygg? -Ja, jeg kan ha på sirupen.
-Litt mer. -Ja.
Jeg har full tro på at du gjør alle fatene nydelige.
Vi er et sterkt lag.
For vi tenker likedan. Vi snakker fra levra.
Det handler om å kommunisere, og det er vi gode på.
Hvordan ser de ut?
-De ser litt sjuskete ut. -Hva?
-De ser greie ut. -Ikke tull.
Hva er dette, da?
Kate, du blir mer og mer sjefete.
Det er fordi jeg er så fornøyd med resultatet på hovedretten.
Så jeg synes vi bør sørge for at det visuelle her er like vakkert.
-Den sirupen er...den er ganske søt. -Den er veldig søt.
-Og jeg tror... -Vi må balansere den ut.
Vi hadde smakt på sausen, og visste den var veldig søt.
Derfor hadde vi på crème fraîche. Håper det ikke blir for søtt.
Disse er til dommerne. Ikke noe press.
-Forsiktig. -Fornøyd?
Vi bør roe oss ned,-
-for nå ser de litt rufsete ut.
Det har vært en lang dag og vi er helt utmattet.
Vi har gitt alt vi har. Jeg håper det var verdt det.
Jeg har lagt den peneste blomsten på Nigellas fat.
-Desserten er klar. -Det er den.
-Og de ser bra ut. -De er flotte.
-Da tar vi dem med ut. -Vi serverer dommerne.
DESSERT: MAKADAMIATERTE MED SAFRANPOSJERT PÆRE
Vi gjorde en god innsats og lot ikke presset ta overhånd.
Vi sikter oss inn mot toppen av poengtavla.
Andreplass ville ikke være ideelt.
Jeg håper virkelig at desserten kan sikre oss topplasseringen.
Vi har kontroll, så vi føler oss sikre på at dette blir en suksess.
-Desserten er servert. -Vi er selvgode som få.
Det er kveldens siste rett.
Vi har gitt alt for popup-restauranten vår.
Vi sikter oss inn mot toppen av poengtavla,-
-og jeg håper denne desserten vil plassere oss der.
Pent presentert.
Magisk.
Den var vakker. Helt nydelig.
Jeg liker terter, så jeg gleder meg.
Jeg håper den er god, og er den det, blir de tøffe å slå.
Du er litt tertefin av deg, eller hva?
Da dommerne smakte på terten, hørte jeg lyden av den.
Jeg håpet den ikke var for tørr.
Sausen er veldig søt. Derfor serverte vi med crème fraîche.
Forhåpentlig demper det sødmen og balanserer retten.
-Tusen takk, damer. -Tusen takk.
Desserten var den retten der jeg satt og stirret på Manu:
"Si bon appétit. Det er alt jeg vil."
"Bare si det, så jeg kan spise."
Bon appétit.
Hva synes du? Skallet er kjempegodt.
Skallet var perfekt, fyllet var herlig.
Jeg likte makadamianøttene inni, og pærene var perfekt posjert.
Gurimalla, det var en fantastisk smaksharmoni.
Og en deilig crème fraîche til.
Det dempet sødmen noe.
-Den var nødvendig. -Og det var bare magisk.
Dette er en vinner.
Jeg liker frangipanefyllet.
Det er saftig og fint, og så de sprø nøttene nederst.
Jeg er ikke så glad i posjerte pærer, men det der er en god pære.
Timianen er uventet, men funker fint.
Terten er karamellisert oppå, og pærene er fint posjert.
Min eneste kritikk er at sirupen er for søt, men den er veldig god.
Terten er så vakker, skallet er tynt og sprøtt.
Det var nøyaktig det jeg ønsket meg.
Det var en varm rett, full av solskinn. Jeg likte den.
Vi merket oss at alle ved bordet elsket terten.
-Men ikke vi. -Nei.
Den er god, men ikke fantastisk.
Sausen er for søt.
Makadamianøttene setter seg fast overalt,-
-i halsen og i tennene, og det irriterer meg.
Hun var irritert fordi nøttene satte seg fast i tennene.
Hallo? Det er bare nøtter.
Steven slikker dem bort senere, det går fint.
Kate og Mary, wow.
Det var en nydelig dessert.
Smørdeigen var rik på smør, hvilket er fortreffelig.
Sausen kunne vært en tanke mindre søt.
Det er alt. Men jeg tror at dere visste det,-
-og crème fraîche var en perfekt måte å balansere sødmen på.
Terten avga en høstlig parfyme.
Den overveldende, nesten melankolske følelsen-
-av å se årstidene endre seg, så du må utnytte tiden.
Det syntes jeg var så fint. Retten fikk meg til å smile.
-Tusen takk. -Selv takk.
-Jeg er overlykkelig, for... -Jeg også.
Det ventet jeg ikke.
Posjerte pærer er noe folk ofte ikke får til rett.
Men deres pærer er tilberedt helt etter boken.
De er saftige, men gjennomkokte og myke,-
-og de har friskhet og ikke for mye sødme.
Og akkurat nok safran til at det blir utsøkt.
Selve terten... Skallet er helt utrolig.
Det er løvtynt, men faller ikke fra hverandre.
Og når du spiser det, smuldrer det bort. Nydelig.
Crème fraîche var et smart trekk.
Den skjærer gjennom sødmen i desserten.
Å høre Manu si at terteskallet smuldret i munnen føltes bra.
Det burde du være stolt over.
-Tusen takk, damer. -Tusen takk.
-Herregud, Mary. -Vi er ferdige, Kate. Det gikk bra.
Det gikk bedre enn forventet.
Vi visste at vi ville gjøre det bra, men ikke at vi var så gode.
-Alt var verdt det. -Det var det.
Nå som alle rettene er servert, må Kate og Mary vente-
-mens hvert av lagene gir restauranten deres 1-10 poeng.
For å ta ledelsen-
-må de slå Peter og Alices score på 54 poeng.
Vi fikk barramundi med purre og beurre noisette-saus.
-Det var forretten. -Hva syntes du?
Jeg syntes barramundien var litt overstekt.
Og purreløken var ikke myk nok. Den var ikke bresert nok.
Beurre noisette-sausen var ikke brun.
Den manglet den nøtteaktige smaken, så det var skivebom.
Hovedretten var vaktel med fiken og geitostsalat.
Salaten var herlig. Den gjorde retten lettere og mer balansert.
Men ostemassen...
Den balanserte retten og tilførte salt.
-En utrolig rett. -Kveldens høydepunkt.
-Uten tvil. -Dessert.
Makadamianøtt-terte med safranposjert pære. Herlig.
Crème fraîchen var prikken over i-en.
Det var en vinnerrett. Nydelig. Deilig skall, deilig fyll.
Sausen var søt, men jeg hadde ikke noe imot det.
Jeg likte terten. Den var interessant-
-og annerledes, og det funket.
Siden Matt er syk, må jeg score alene.
Forretten var ok, med noen feil. Men hovedretten og desserten-
-var virkelig godt utført. Jeg synes det holder til en åtter.
Matt ville vært enig. Han har ikke noe valg.
Totalt sett ville jeg personlig sagt sju av ti.
-Hva med deg? -Ja.
Så i kveld gir vi Kate og Mary en sjuer.
-Vi er enige. -Perfekt.
Jeg tror vi må trekke fra et par poeng for den overstekte fisken.
Men smakene i forretten var gode.
Bortsett fra at den manglet salt. Jeg tror...
-Sju? -Sju.
En åtter.
Fordi desserten var fabelaktig er en åtter rimelig.
Vet du hva? Jeg vil si vi har gjort vårt aller beste.
Nå må vi bare motta poengene.
Forretten vil score lavest,-
-og selv om de likte vaktelen, var det ingen kompleks rett.
Så kanskje gir det en lav score.
Det store øyeblikket.
Tiden er nå inne til at dommerne, Manu og Nigella,-
-skal gi hver av Kate og Marys retter en score.
Takk, Kate og Mary. Vi har konsumert deres knippe kulinariske kreasjoner,-
-og er nå klare til å avgi poeng.
Gjestelagene har gitt dere en total poengsum på...
-37 av 50 mulige. -Takk, alle sammen.
Nå er det vår tur, og vi gir hver rett 1-10 poeng.
Til forrett serverte dere fisk-
-med bresert purre og beurre noisette.
Jeg må si at deres evner til å forene kun få ingredienser-
-er uklanderlig.
Den breserte purreløken var fabelaktig.
Fisken var ok, men problemet var beurre noisetten.
Beurre noisette må brunes enda litt mer-
-for å få frem den nydelige nøttesmaken.
For min del var barramundien perfekt stekt.
Den trengte bare litt mer syrlighet,-
-og litt mer salt, for det er det som bringer ut smakene.
For forretten gir jeg dere...
-...en sjuer. -Flott, takk.
-Jeg gir dere en sjuer. -Ikke ille. Takk.
Flere grunnleggende elementer stemte ikke helt,-
-så det var en god score.
Kate og Mary, til hovedrett-
-serverte dere vaktel med fiken og geitostsalat.
Dere viste oss gleden,-
-det fabelaktige ved lokale råvarer, og at dere er stolte av dem.
Jeg er overmåtelig begeistret for hovedretten deres.
Jeg syntes at den lekre, friske salaten med fiken-
-virkelig forente retten.
Dressingen med røkt paprika var en genistrek.
Jeg har gitt dere...
-...en nier. -Takk, Nigella.
For hovedretten gir jeg dere en nier.
Takk, Manu.
-Ja da! -Fantastisk.
Til dessert fikk vi makadamianøtt- terte med safranposjerte pærer.
De posjerte pærene var fabelaktige. De var myke, men faste nok.
Sirupen var kanskje litt for søt,-
-men at dere klarte å lage denne nydelige terteretten-
-var helt utrolig.
Den så utsøkt ut.
Tankene vandret da jeg spiste den,-
-og det er en fantastisk evne mat kan ha.
Så jeg gir dere...
...en nier.
-Takk, Nigella. -Takk.
For desserten gir jeg dere...
...en nier.
Takk, Manu.
Kanskje vi har klart det. Kanskje vi går rett til semifinale,-
-for to niere på rad er faktisk helt utrolig bra.
Kate og Mary, det gir dere en total poengsum på 87.
-Takk, dere. -Takk, alle sammen.
Med en poengsum på 87-
-går Kate og Mary forbi Peter og Alice, og tar ledelsen.
Etter i dag-
-tror jeg de andre deltagerne må tenke seg om flere ganger-
-angående sine popup-restauranter.
Jeg vil si vi er en trussel.
Neste par ut er Steven og Frena.
Kate og Mary gjorde det veldig bra, og har definitivt økt forventningene.
Men jeg er ikke bekymret. Jeg tror vi slår dem.
Jeg føler meg trygg. Hun er litt nervøs.
-Vi ses snart. -Ha det.
Å være i tet føles bra.
-Godt jobbet, damer. -Takk.
Kate og Mary spilte trygge kort med sin popup-restaurantmeny.
Vi har flere ferdigheter, og kan by på en smakseksplosjon.
-Det blir mye krydder. -Ja.
Vi skal begge hylle min kultur. Det blir spennende.
Tekst: Ingvild Andersen Iyuno-SDI Group