1500 heldige australiere skal vise Australias kampånd
og forhindre en japansk invasjon.
De er på vel til New Britains huvudstad, Rabaul.
Så snart de har pakket opp, bærer det av sted til nærmeste strand.
Er bølgene like bra som i Bondi?
Hva kan være bedre enn å danse på en tropisk strand
med de vakreste jentene våre? Velg ut en til meg, kompis.
Den 23 januar 1942 angrep japanerne Rabaul.
De sårede og pleierskene deres ble evakuert til Vunapope.
Denne historien bygger på virkelige personer og virkelige hendelser...
Liker du krigen, søster? Jeg lå heller på en strand.
Hva skjer på misjonsstasjonen?
Du og jeg finner en fin strand og fortsetter der vi sluttet sist.
Hvor evakuerer de oss etter på? Moresby eller Darwin?
Fartøyene henter oss vel? Når japanerne er slått tilbake.
Så vi sitter fast her? Du er vel ikke redd japanerne?
Nei, men jeg må jo drasse på deg til krigen er over.
Boris!
Den geita rømmer hva man enn gjør.
Boris!
Noen pleiersker fran misjons- stasjonen har lovet å hjelpe oss.
Og nonnene har litt medisin og bandasje.
Noe mer som trengs nå? Kister.
Jeg trenger drypp. Jeg har nok å gjøre her.
Søster.
Snart ferdig. Skynd deg. Jeg vil ikke skade ham.
Hvis du ikke får ut fingeren, blir det infektert.
Kay, hjelp til her borte.
Tenk å overleve japanerne og bli drept av en nonne.
Hva heter du? Dave.
Hvor lenge har dere sendt gutter? Siden vi ikke hadde flere menn.
Har pasientene fått medisinen sin? Ikke stå der og måp. Skynd deg!
Å kritisere leger er som å si til paven at prekenen hans er gørr.
Vi må nok betale for det.
Vi må fortsette å kjempe. Med hva? Vi har jo ingen våpen.
Ordrer er ordrer. Blås i dem.
Hæren sviktet oss her.
De har ingen rett til å be oss dø.
Ville du svikte pasientene dine? Jeg kan ikke svikte mennene mine.
Vi må stikke. Gi meg et smil som minne.
Hvorfor ble vi ikke evakuert?
Retrett er et stygt ord i hæren. Det ville blitt flaut for generalene.
Hva vil japanerne gjøre? Behandle oss som krigsfanger.
Det går rykte om at de har voldtatt pleiersker i Hong Kong,
derfor har jeg denne parat.
Jeg vil heller dø enn å la de jævlene røre meg.
Verdens mest smittsomme sykdom er panikk, og det tillater jeg ikke.
Så fortsett å jobbe nå.
Har vi fått noen ordrer? At uniformene må være rene.
Og at vi må oppføre oss selvsikkert.
Jeg har bedt for den unge soldaten.
Spar deg. Han har koldbrann.
Kommer han til å overleve? Kanskje, hvis vi opererer.
Men vi har ikke mer bedøvelsesmiddel.
Kjenner du noen som kan forvandle vann til kloroform?
Amerikanerne kommer snart.
De mistet alle fårtøyene ved Pearl Harbor,
så vi må komme på god fot med japanerne.
Hva vil de gjøre med oss? Vi får se.
Vær så snill...
Kall meg Berenice.
Lorna Whyte.
Rolig, de er flere kilometer unna.
Jeg er ikke redd. Jeg er sikker på at Gud beskytter oss.
Gud er ikke hvit, spiller ikke cricket, og han gir blaffen i deg.
Det er vanskelig å tro når man ikke har sovet på tre dager.
Vi har vårt egen kur mot søvnløshet.
Det trengs nok mer enn vievann. Det er konjakk.
I medisinsk øyemed, selvsagt.
Jeg beklager at jeg ikke var til noen hjelp på sykehuset.
Det spiller ingen rolle nå.
Vi blir jo kanskje voldtatt og skutt før helgen.
Vil du ha en sigarett til drinken?
Søstre...
Søstre!
Hva er det?
Amerikanerne er her!
Jeg sa jo at Gud ikke svikter oss.
Gud velsigne Amerika!
Det er ikke deres flagg.
Japanerne er her. Skal vi evakuere pasientene?
Alle må redde seg selv nå. Vær smart og stikk herfra!
Kom tilbake! Dere kan ikke bare forlate oss!
Dere kan ikke forlate pasientene!
Vi må hente legene. De har allerede stukket.
Gav de oss noen ordrer? Ja, alle må redde seg selv.
Hvordan kunne de forlate oss?
Hva er det som skjer? Legg deg ned.
Skynd dere!
Lås alle dørene.
Gi oss i dag vårt daglige brød, og forlåt oss vår skyld,
som vi og forlater våre skyldnere...
Vi gir oss! Ikke skyt!
Vi er Røde Kors-pleiersker.
Halt! Sofort!
Heil Hitler!
Biskop Leo Scharmach, Adolf Hitlers personlige sendebud.
Denne misjonsstasjonen er tysk område beskyttet av Føreren.
Han har gjort de innfødte her til æresnazister.
Gi ham ordre om å skyte!
Og si til deres overordnede hvorfor dere har erklært Tyskland krig.
Jeg vil sende en regning på skadene dere har forårsaket.
Heil Hitler!
La meg hjelpe deg.
De er fra et kloster i Berlin.
Japanere der ute, nazinonner her. Nå mangler bare noen italienere.
Da er du heldig. Fader Rasistis er fra Roma.
Det må fjernes. Det er en oppgave for leger.
De skryter av talentet sitt, men vi greier det hvis vi må.
Har vi riktig utstyr? Vi kan amputere og kauterisere.
Og ingen morfin?
Da gjør vi som på Lord Nelsons tid. Fyller ham med klosterets konjakk.
Dessverre, to japanere fant flasken.
Da er det for sent. Langt ifra.
Hvor skal du? Til puben.
Kapteinen sier dere ikke får medisin eller bedøvelsesmiddel.
Jeg ber bare om alkohol. Saké.
Hva skal en kvinne med saké?
Gjøre en ung soldat beruset så vi kan skjære av beinet hans.
Og han lar en kvinne gjøre det? Ja, ellers dør han.
Hun vil ha saké som bedøvelse.
Gi henne saké.
Drikk med meg.
Hun får ikke gå herfra.
Kapteinen sier du må bli. Drikk.
Nei.
Jeg drikker bare melk.
Jeg akter ikke å la deg gå. Drikk!
Nei! Drikk!
Det er fortidlig å dø som 19-åring.
Han hadde kanskje blitt 20 hvis ikke legene hadde stukket.
La meg overta. Det trengs ikke.
Jeg burde ha reddet ham.
Hadde du gitt etter for kapteinen, hadde japanerne tatt de andre også.
Tror du ikke de gjør det uansett?
Denne lå under puten hans.
Elsker Rabaul. Jenter overalt.
Jeg dør kanskje ikke som jomfru tross alt.
Geværet er fra 1. verdenskrig. Ikke rart det skyter dårlig.
I Vunapope. De eneste kvinnene er nonner og pleiersker.
En del er ikke så verst, hvis man liker eldre kvinner.
Vært fange siden januar 1942. Det går ganske grelt.
Jeg savner Len og de dumme vitsene hans.
Det verste er at man ikke vet hvor lenge man må bli her.
Noen kriger er over på noen uker, men en varte visst i hundre år.
100 år uten bad, mannfolk eller øl!
Jeg har vært uten i tre uker nå, og holder allerede på å bli sprø.
Nonnene klager aldri. De deler alt de har med pasientene.
Biskop Scharmach styrer stedet som om japanerne ikke var her.
Han minner om en selvsikker militærlege som gir ordre.
Nonnene avguder ham.
Iblant hjelper de innfødte oss å treffe soldatene i jungelen.
Vi risikerer gjerne livet for noen minutter med dem.
Dette må være en synd. Det er aldri en synd å redde liv.
Du er jammen et vakkert syn. Len!
Du ser elendig ut. Jeg har bare mistet barberkniven.
Her er litt mat, og jeg fikk tak i litt ekstra greier.
Strømper, litt tobakk og en Bibel.
En Bibel? Du er vel ikke i ferd med å bli nonne, Lorna?
Vi har ikke noe sigarettpapir, så vi bruker denne i stedet.
Ikke si til biskopen at jeg har vært her. Han kan være kollaboratør.
De innfødte forteller hva vi gjør, og han sier det til japanerne.
Kan du ikke stoppe ham? Nei, han er jo der inne.
Jeg visste at du ikke ville svikte meg.
Iblant om natten...
...tenker jeg på oss...
...i et hus... fullt av barn.
Det var det dummeste jeg har hørt.
Jeg må ha snakket i ørske.
Kast det over.
Faen også!
La det være! Løp! Japanerne kommer til å skyte deg!
Vakter!
Løp herfra!
Hva gjør de der borte? Biskopen tar imot skriftemålet.
Det er ingen prester igjen der ute.
Suzuki, dette er Lorna.
Hva ville han? Høre noen vennlige ord.
Stakkaren har hjemlengsel. Og han er fåktisk japaner.
Suzuki er ikke som de andre. Gi ham et gevær, så blir han det.
De har ingen følelser.
Han viste et bilde av moren sin og gråt. Han er såvidt 15 år.
Så du vil oppmuntre ham og gjøre ham sterkere
så han kan skyte australiere?
Len!
Lorna! Hvis de ser at du kjenner ham, torturerer de deg også!
Denne mannen er keiserens fiende. Slik behandler vi våre fiender.
Alle må se på, ellers må dere holde ham med selskap.
Se, ellers skyter de deg også.
Kom igjen, jævler!
Gjør det, da! Jeg er ikke redd!
Lorna... Forsvinn.
Jeg er virkelig lei for det.
Du vil vel si at Len er i himmelen og danser rundt med englene?
Prøv å spise litt. Det er hestekjøtt.
Da vi var ved stengselet med Len, sa du at det var en synd.
Bekjente du den synden for Scharmach?
Jeg forstår ikke. Len sa at han er kollaboratør.
Nei, dette var ikke biskopens verk.
Bekjente du for Scharmach? Visste han at jeg har hjulpet Len?
Biskop Scharmach er ingen forræder.
Hvis noen har skyld i Lens død er det generalene i hæren din.
Det var de som forlot dere her.
Hvis biskopen ikke hadde reddet dere, ville dere vært døde nå!
Hvordan kan alt fortsette som om ingenting har skjedd?
Jeg må få satt fast Scharmach, så ingen flere blir forrådt.
Se!
Perfekt, flere japanere. Nei, de er amerikanere!
Nei, yankeene er langt herfra.
Nei, de er endelig her for å redde oss!
Hva står på? Vi er reddet!
I dekning!
Ned under sengene!
Ta deg av de andre i stedet. Sitt stille.
Det er bare en skramme. Bare sett på en bandasje.
Jeg er ikke en av nonnene dine.
Snakket du slik til legene? Ikke rart de reiste sin vei.
Au!
Ta deg av dem. Jeg gjør dette selv.
Lorna, vi trenger hjelp. Mer gasbind og vann her.
Biskop.
Du burde få den siste salve. Hvordan våger du å spøke...
En splint sitter i skrammen og trykker mot halspulsåren.
Jeg forstår ikke.
Når som helst kan den punkteres så du forblør momentant.
Jeg kan fjerne splinten nå, men jeg vet at du er opptatt.
Takk for at du reddet biskopen. Jeg gjorde bare jobben min.
Det ligner ikke deg å være beskjeden.
Iblant tror jeg du kunne blitt nonne.
Jeg tuller ikke. Nonner avlegger tre løfter.
Fattigdom, kyskhet og lydighet.
Du er åpenbart fattig. Du er kysk, utan å ha valgt det selv.
Du er lydig mot japanerne og du bærer allerede slør.
Velkommen til klosteret, søster Lorna.
Hva er dette? Vi bygger et tilfluktsrom.
Yankeene må ha tatt feil. De ville aldri bombe nonner.
Jo, bare de raserer japanske baser. Dette må ikke bli et slaktehus.
På tide å hvile litt. Ikke så mye lenger.
Japanerne stenger sykehuset.
De flytter dem til Rabaul, for sin egen sikkerhet.
Vær snill, Bert.
De siste av Lens menn er tatt til fange.
De er så få, og de ser fæle ut.
La dem få overleve.
Favoritten din.
Vi ses, soldat. Vil du ikke bli med, søster?
Nei, jeg blir bare bilsyk. Kan du hente bandasje til reisen?
Flotte greier! Gratis sigaretter.
Suzuki?
Hvor er de? De reiste nettopp.
En av dem vil gifte seg med deg! Vent!
Vi ses, søster! Nei, det er en felle!
Suzuki ville ikke gjøre det. Han hadde australsk blod overalt.
Konnichiwa. Auf Wledersehen.
Konnichiwa.
Kvinner skal ikke være i mitt hus. Japanerne har drept australiere.
Du må kontakte Røde Kors umiddelbart.
Glem det, Kay. Han er ubrukelig. De ble slaktet.
Ved en plass som heter Tol.
Mer enn 100 australske soldater. De innfødte fortalte meg det.
Så hvorfor prøver du ikke å redde mennene våre?
Hva i Guds navn tror du jeg har gjort?
Kapteinen vår har vist stor velvilje.
Han har lovt at alle pasientene dine står under hans beskyttelse.
Vet du hvor mye saké som måtte til?
Nok til å beruse en hval. Men han lovte at ingen blir skadet.
Går det an å stole på ham? Æren hans står på spill.
Nå må jeg hvile.
Hadde jeg bare kunnet bruke bønn for å overtale ham.
Man får ikke tømmermenn av å be bønner.
Kan vi stole på ham? Vi er nødt.
Lorna, jeg har en beskjed til deg, fra en gutt i landsbyen min.
Han sa at australske soldater gikk ombord i et skip i havnen.
En dem bad ham si at alle er sikre og at du er elendig i cricket.
Er de ikke vakre? De må være japanske sykepleiersker.
De fleste sykepleiersker tar ikke betalt pr time.
De er en gave til soldatene. De skal opptre på keiserens fødselsdag.
Lorna!
Jeg har en idé til festen.
Se der, vår noble herre bøddelen, en opphøyd mann med adelig blod
En fornem og mektig offiser, hvis oppdrag krever både kraft og mot
Bøy kne, bøy kne for vår noble herre bøddelen
Bøy kne, bøy kne
For vår herre stor, for vår herre stor, for vår noble herre bøddelen.
Tolken er her.
Det er nok ikke populært å tøyse om keiseren. Vi blir nok straffet.
Vi kan vel snakke når vi skal dø? Jeg har nok med å be for deg.
Jeg vil ikke ha bønnene dine. Jeg vil ha en øl, en Clark Gable-film
og høre deg si at du avskyr gulingene.
Har du tenkt på at det er her alle kriger blir til?
En del av meg vil gi etter, men jeg kjemper imot.
Jeg akter ikke å forlate dette livet med hat i mitt hjerte.
Jeg visste ikke at du likte Clark Gable.
Synd, for da kunne vi jo hatt strålende samtaler.
Hvordan er det å bli kysset?
Jeg vil vite det før jeg dør. Det ser lett ut når Clark Gable gjør det.
Len var god til å kysse.
Nå får jeg aldri vite hvordan det er å være sammen med en mann.
Iblant vil jeg virkelig ha et barn, så det gjør vondt i hele kroppen.
Nonnene kaller det barneverk.
Jeg drømmer ofte at jeg har et barn.
Hvem er faren? Gjett.
Clark Gable?
Din vesle tøyte. Han er jo ikke katolikk en gang.
Kanskje det er jeg som burde be for deg.
Jeg burde ikke valgt sangen fra "The Mikado". Jeg er ond.
Hvorfor stoppet du meg ikke? Fordi det var moro.
Tror du de halshugger oss?
Sverdet er en ære forbeholdt menn. Ubetydelige kvinner blir skutt.
Det blir ikke så ille.
Vi holder hverandre i hånden og så kommer det et smell,
og vips, så er du i himmelen.
Og hvor er du, Lorna?
Kapteinen har dårlige nyheter. Hun var absolutt ikke innblandet.
Alt var min idé. Det er verre ting enn frekkhet.
Jeg er lei for det.
"Et japansk fartøy ble torpedert i går kveld av en amerikansk ubåt."
"Fartøyet transporterte 1100 australiere fra Rabaul til Kina."
"Ingen overlevende."
De kan ikke mene våre karer.
Ikke våre pasienter.
Suzuki?
Jeg krige. Tøff mann.
Jeg er lei for det.
Bukk! Selvsagt.
Hørte du, Lorna? Det er bare torden.
Men det er ikke en sky på himmelen.
Det må være et jævla slag.
Ikke rør det!
En venn! Suzuki en venn.
Dette er din skyld! Ikke behandl meg som en idiot!
Halve flåten deres er knust fordi amerikanerne visste hvor de var.
Noen varskudde dem. Han tror du har en radio.
Spør nonnene om vi har en radio som vi sitter og skravler i.
Alle sykepleiersker og nonner må dra om en time.
Jeg forbyr dette!
Dere kan ikke gjøre dette mot nonnene mine!
Når Føreren får vite dette, vil dere angre dere.
Alle pleiersker, pakk! Dere må forlate leiren. Alle nonner blir!
Gardiner, hvis dere trenger å sy klær.
Jeg pynter meg ikke for gulingene.
Vi skal be for dere. Vi havner nok på et bordell.
Takket være biskopen deres. Scharmach kunne slåss for oss.
Jeg vet at han forsøkte. Han vil bli kvitt oss.
Din elskede biskop er kollaboratør og skal henges.
Farvel, Lorna! Vi glemmer dere aldri.
Presten besvimte nesten da jeg sa jeg hadde slått deg.
Han sa jeg var blitt smittet av krigens vold
og påla meg å be om forlatelse.
Siden du er borte, kan jeg bare gjøre det skriftlig
og håpe at, ved et mirakel, du får brevet en gang.
Jeg savner deg faktisk.
Det går måneder uten at jeg spiller kort, kjenner tobakkduft
eller hører deg fortelle en frekk vits.
Jeg forstår fremdeles ikke hva aktrisen sa til biskopen,
men ingenting kurerer sult som en god latter.
Det kommer stadig flere sårede japanere.
De fleste har mistet lemmer eller blitt rammet av granatsjokk.
De minner meg om barn som prøver å la være å gråte.
I går ble noen av de sårede ført ut.
De japanske legene gikk rundt og behandlet dem med hver sin kule.
Jeg bad ikke for noen av dem.
Hvis jeg skal være ærlig, dukket ingen bønner opp.
Snart slo det meg at hvis japanerne dreper sine egne,
hva har de gjort med deg og alle de andre plelerskene?
Vi kom til den nye leiren i går, Berenice. Vi vet ikke hvor vi er.
Men det er en havn her, og vi tror de kaller den Yokohama.
Vi er tusener av mil hjemmefra
De nye japanerne er skremmende. De bukker, og vi får mye mat.
Kay sier at de feter oss til bordellene,
så vi må holde oss så tynne som mulig.
Vår andre påske i fangenskap, og alle er fanger i denne krigen.
Både japanere og misjonærer.
Hvem er de? Amerikanere.
Skynd dere til tilfluktsrommet!
Jeg bygde denne misjonsstasjonen som en fredens plass.
Se på den nå.
Hvor var Gud da dette skjedde?
Hvor var han, søster?
Godt å se en australier. Jeg heter Jeff.
Lorna Whyte, 710. ambulansekorps.
Jeg hørte dere var her.
De tvang meg til å gjøre propa gandasendinger. Noen var om dere.
Om oss? Har de ikke fortalt det?
De gjør fångeutvekslinger med de allierte. Derfor er dere her.
De akter å sende dere hjem.
Nei... Det må være et knep.
Åtte amerikanske pleiersker drog hjem sist måned. Nå er det dere.
Når dere har ankret i Fremantle må du drikke en øl for meg, Lorna.
Jeg fortjente ørefiken du gav meg.
Biskopen har sendt oss til fri heten og frelst oss fra det onde.
Vi synger "Auld Lang Syne", for vi skal forlate Yokohama.
Her kommer vi, Australia!
"Hjem" - finnes det et vakrere ord?
Måned etter måned bomber amerikanerne Vunapope.
Vi har ingenting. Hverken mat, tak over hodet eller vaskevann.
Jeg må virkelig stinke.
Vi ble ikke forbauset da japanerne flyttet oss langt bort
til en dal som heter Ramale.
Der gjør de ingen bombinger, så vi får endelig litt ro og fred.
Tømmer og bønner er ingen sak for bomber,
men vi bærer vår tro inni oss, og det kan ingenting ødelegge.
Vi forlot misjonsstasjonen og alle våre drømmer 6 juni 1944.
En dato bare vi kommer til å huske.
Vi hviler nå i Guds hender.
Etter tre dager er vi fremme, og nå begynner arbeidet vårt.
Den største hytta blir kirke. "Vår Frue av Ramale."
Japanerne har flyttet oss innover landet til landsbyen Totsuka.
Australia avbrøt utvekslingen og etterlot oss for å dø her.
Døden holder oss i live.
Når japanere dør legger slekten ris og ikke blomster på graven.
Glem det! Jeg var her først!
Vi må kjempe for alt, men vi vinner.
Slutt med en gang!
Hun stjal maten til en soldat! Slipp henne!
Sier du fra til Føreren ellers? Hitler er død!
Du har ingen allierte igjen!
Søster Marie har ikke lenge igjen å leve.
Hun var den første nonnen jeg viet til tjeneste.
Bebreider hun meg? For hva da?
For at jeg ikke sendte alle til Brisbane da jeg hadde sjansen.
En visere og bedre mann hadde ikke ført sin flokk til dette.
Vi valgte å bli, og du respekterte det.
Du er en god mann.
Er jeg det?
Kapteinen gav dette til meg som straff.
Jeg sa han kunne ta pleierskene hvis nonnene fikk bli.
Jeg trodde de skulle inngå i en fångeutveksling.
Hvor er de? Fanger i Yokohama.
Og jeg bærer ansvaret.
Jeg har såret for mange.
Jeg greier ikke å se søster Marie i øynene.
Marie trenger deg, min herre.
Det gjør vi alle.
Jeg er fullstendig uttørket inni meg.
Marie kan ikke...
Hun må ikke forlate dette livet uten din trøst.
Bli med meg til henne nå. Jeg ber deg.
Ved denne hellige salvelse, må Herren tilgi alle synder
du har begått med dine øyne.
Amen.
Ved denne hellige salvelse, må Herren tilgi alle synder
du har begått med din munn.
Amen.
Vaktene sa at tusenvls av bomber hadde satt Tokyo I brann.
Slden husene er bygd av paplr og tre, brenner alt.
Folk løper med brennende for å prøve å nå elven.
Jeg bør være glad for at flenden knuses, men føler bare skam.
Hva er det som har hendt, kaptein?
Fortell hva fienden har gjort!
Kapteinens hustru og barn døde i går kveld.
Si til kapteinen at vi virkelig beklager det.
Jeg skal begrave dere her!
Hundene skal få ete på knoklene deres!
Dere kommer ikke til å forlate dette landet levende!
Han sier dette blir deres grav.
Dere dør og begraves her og får aldri forlate Japan.
Mordere...
...har ingen rett til å leve!
Jeg ber deg la være, kaptein. Hvis fienden får vite det...
Jeg gir blaffen i det.
Kaptein, jeg ber deg...
Jeg skulle ønske jeg kunne si at jeg forstår hvorfor du vil dø.
Vi har alle sett mer enn vi orker å bære.
Hvis sønnen din var her, ville han si du ikke skulle gjøre det.
Familien min...
Gi meg tilbake barna mine!
Det er en strålende, solrik dag...
...og vi har glemt hvor blå havnen i Sydney er.
Kommer det noen og møter oss?
Mødrene våre.
Har de mat med seg?
Grillet kylling, gresskarmos og marengs.
Vi kjenner duften av dem når vi løper ned landgangen.
De kjenner oss igjen med en gang. Vi er knapt forandret.
De omfåvner oss og sier "velkommen hjem".
"Vi har savnet dere."
Vi må grave en tunnel. De sier det er et tilfluktsrom,
men en av vaktene har tilstått at en dødspatrulje er på vel hit.
Jeg har hørt at du er død, Lorna. Jeg håper det ikke stemmer.
Men hvis det gjør det, ber jeg deg om å tilgi meg.
Til den som finner dette, be for meg og alle som er bortglemt.
Søster Berenice Twohill, juli 1945.
Allesammen er borte, så Kay og de andre leter etter mat.
Kom! Nei, la meg være.
Vi er sykesøstre fra australske hær.
Det må jeg si! Er alt i orden?
Slutter du aldri å bøye knærne?
Si noe.
Du er død. Jasså?
Der forsvant det røykesuget.
Hvordan visste du at jeg var her? Jeg skrev til biskop Scharmach.
Jeg sa jo at vi ville greie oss. Det sa du aldri.
Du var nok for opptatt med å be for å høre det.
Lorna!
Du er så vakker!
Og du ser ut som før. Hvordan går det uten lebestift?
Jeg følte meg naken hele krigen.
Jeg var tilfeldigvis i Sydney og ville komme på besøk.
Kanskje vi kan gå på kino?
Men det ville ikke abbedissen like?
Nei, jeg tror ikke det. Jeg kan smugle deg inn.
Jeg er glad for at du kom. Tenk at jeg savnet en protestant.
Og at jeg er venn med en nonne.
Etter befrielsen giftet Lorna seg og fikk barn og barnebarn.
Søster Berenice underviste i musikk i 40 år.
Militærlegene trodde de skulle hjelpe de retirerende troppene.
De alliertes fangeutveksling ble offentliggjort først etter 1975.
Australia løslot 831 japanske fanger i utbytte mot 151 allierte,
hvorav 29 var australiere.
Etter befrielsen bygde biskop Scharmach opp misjonsstasjonen.
Lorna og søster Berenice har vært nære venner siden krigen var over.
SLUT