Spitalul Memorial Regal din Star City
Deci, ca să înțeleg mai bine:
Cât eram la congelator, tu ai găsit un alt Roy Harper,
partizanii și-au format propria lor echipă,
extratereștrii au invadat Pământul,
iar Ollie și-a lăsat ciocul ăla de gogoman?
- Încercăm să nu ne spunem "partizani". - Nu-ți place ciocul meu?
Nu asta-i esența!
Amândoi m-ați dus cu vorba întreaga zi. Acum vreau răspunsuri.
Ce s-a întâmplat cu mine? Cum poate exista un alt Roy Harper...
Și ce am pățit la braț?
Bine, bine...
Voiam să așteptăm până te mai înzdrăveneai, dar...
- Presupun că a sosit clipa. - "Clipa" a și trecut. Varsă odată.
Care-i ultimul lucru pe care ți-l amintești înainte de a te găsi noi în Tibet?
Tot încerc să pun cap la cap asta...
Țin minte că investigam o companie LexCorp de fațadă...?
Pe care o suspectam de trafic cu arme în Relasia de Nord.
Niște smardoi LexCorp mi-au cam venit de hac...
Îmi amintesc că mă simțeam... rușinat.
Apoi... nimic.
Așa e...
Au pus mâna pe tine.
Chestia-i că, Roy...
Asta a fost acum opt ani.
- Cum? - Lex Luthor și Lumina...
Organizația asta criminală cu care lucrează...
Te-au răpit. Ți-au amputat brațul.
De ce? Ca să nu-mi mai pot folosi arcul?
Nu. Le trebuia o sursă nesfârșită din ADN-ul tău...
Pentru a-și perfecționa procedeul de clonare umană.
Deci asta ești tu! O clonă...!
Da... M-au "cultivat"...
Sau, mai degrabă... "Cultivat accelerat".
În câteva luni, arătam de vârsta ta.
M-au programat cu toate amintirile tale, îndemânarea ta și...
Ce ai tu mai rău.
Apoi mi-au oferit fărâme de indicii asupra locului în care te aflai.
Credeam că fac muncă de detectiv, dar, privind acum în urmă...
Lipsiseși de trei luni!
Eram înnebunit, așa că, atunci când te-am aflat... adică pe el...
Nu mi-am luat la întrebări norocul.
Habar nu aveam că nu era adevăratul, originalul tu.
Habar n-aveam că Luthor te pusese deja la congelator.
Deci... ceea ce spuneți e că...
Tu mi-ai luat locul!
Tu mi-ai trăit viața... Vreme de opt ani...!
Și te-a căutat neobosit vreme de cinci din acei opt ani!
Aha, dar nu și tu, Ollie.
Tu m-ai lăsat baltă.
Nu vreau să fiu motivul pentru încă și mai multe conflicte între voi doi.
Aș înțelege dacă nu vei mai vrea să mă vezi în ochi vreodată.
Știu și eu...
Clona nu-mi pare să fi greșit cu nimic.
Nu el a cerut să fie creat. În plus, el m-a găsit!
Nu-l pot învinovăți pe el pentru asta.
- Dar te pot învinovăți pe tine! - Roy! Eu...
Eram parteneri... Prieteni!
Cum se poate să nu fi știut că am fost înlocuit?
Cum m-ai putut lăsa în mâinile lui Luthor vreme de opt ani?
Și cum de n-am văzut eu cât de inutil ești?
Pleacă.
Pleacă!
Uite... "Roy"...
Am vreme de timp ca să procesez toate astea.
Înțeleg.
E un blestem, nu-i așa? Avându-mă pe mine drept mentor.
Sprintenul. Săgeata Roșie. Și...
Artemis.
Voi, toți trei, copiii-etalon ai clubului "Țineți-vă departe de Săgeata Verde"!
Se poate să n-o fi arătat mereu, de-a lungul anilor, dar...
Eu nu cred asta câtuși de puțin.
Și nici Artemis.
Și, crede-mă, știu sigur că nici Roy nu crede asta.
Câtuși de puțin.
Ești un om bun, Ollie. Așa că, treci-napoi acolo.
Are nevoie de tine. Fie că o știe, fie că nu.
Ascultă, Roy, eu...
TINERII JUSTIȚIARI Sezonul 2: Invazie Episodul 8: "Satisfacție"
Traducerea: Reef
Omul apelor a pus întreaga Atlantidă să lucreze la cazul ăsta.
A spus că, citez, caută prin șapte mări după Puștiul Lagunei și popritorii săi.
Planeta-i mare. Și are o grămadă de apă.
Îl vom găsi pe La'gaan.
Și pe Acvatic!
Îi vreau capul de pește pe tavă pentru ce i-a făcut Artemisei.
Bănuiesc că nu am avansat în identificarea noului Partener al Luminii.
Aripa Nopții? Unde-au dispărut toți?
Păi, fetele-s toate la petrecere. Ceilalți...
Sunt în fundul Peșterii.
Ă... scuze. Jelitul mă flămânzește!
Ai furat chipsurile alea cu pui din dulapul meu, nu-i așa?
Hei-hei-hei, acolo de unde vin eu nu se numește "furt", ci "dreptul gunoierului".
Chestia-i că noi nu avem chipsuri, cu pui sau de alt fel, în era mea.
Deci dă vina pe Mini-fulger. El m-a făcut dependent.
Uită că am și întrebat.
Deci de ce-s astea aici?
Adică... sunt frumoase și alea, dar oamenii ăștia sunt eroi!
La locul datoriei și toate alea. Ar trebui să aibă...
Statui gigantice, monumente mari și trosnet în Aula... Dreptății, sau așa ceva.
Da, am întrebat și eu asta.
Căpitanul Atom a zis că Liga nu vrea și nici nu are nevoie
de altare publice pentru căzuții lor.
Dar, știu și eu...
Îmi pare mai degrabă că nu vor să facă reclamă faptului că nu suntem nemuritori.
Puținii oameni obișnuiți care m-au văzut pe mine în acțiune...
Toți cred că-s tipul ăsta într-un costum nou.
Lumea nu va afla niciodată despre sacrificiul lui Ted Kord.
Dar tu ai aflat!
Și duci tradiția eroică a Cărăbușului Albastru mai departe, nu-i așa?
Aș vrea eu! Dar e jaf la drumul mare!
Super-puștiul îl are pe Superman, Fata Fantastică, pe Femeia Fantastică,
Măcăleandrul îi are pe Batman, pe Aripa Nopții ȘI pe Fata-liliac!
Tu ești în era asta de, cât, de cinci minute și deja ai trei mentori Fulger!
Dintre care, unul te-ndoapă cu porcării.
Dar eu?
Eu nici n-am avut ocazia de a-l cunoaște pe tipul care trebuia să-mi fie mentor.
Te-nțeleg!
Știi, noi doi avem mai multe în comun decât ai crede.
Pofta pentru chipsurile cu pui, de exemplu.
Lasă-mă să-ți cumpăr alții, în schimbul pungii pe care am arestat-o.
Apoi o ardem împreună. Va fi trosnet de trosnet.
- Sigur. - Super.
Ai ceva bani?
Cimitirul Gotham
Artemis Lian Crock Fiică iubită
Îți mulțumesc că ai venit, Wally.
Astea au fost cele mai grele două zile din viața mea.
Mai grele ca la închisoare...
Ca... pierderea abilității de a merge...
Ca pierderea lui Jade în favoarea unei vieți infracționale.
N-aș fi putut depăși asta fără tine.
Aveam noi disputele noastre, dar Artemis era sora mea.
Și am iubit-o.
Trebuia să-i fi purtat mai bine de grijă.
S-o fi apărat de tine, în primul rând.
Da, păi prea târziu acum pentru asta, fetițo.
Dar nu-i prea târziu să ne răzbunăm pe ucigașul ei.
Acvaticul e al meu.
Ca de obicei, Jade, îți scapă esențialul.
Moartea Artemisei e o insultă la adresa reputațiilor noastre profesionale.
Fiul Diavolului negru de mare nu o poate ucide pe fata Maestrului Sportiv.
Nu fără a mă întreba înainte.
Nu pot lăsa neplătită asta, căci toți vor crede că sunt un bun de nimic!
Ți-l las ție pe Acvatic.
Eu vreau o răfuială cu Diavolul de mare.
Identificat. Săgeata Roșie.
Deci noul Roy își spune "Săgeata Roșie".
Tare "original" nume.
Păi, măcar unele lucruri nu s-au schimbat. Ollie tot strângător a rămas.
Mă-ntreb dacă a păstrat astea din lene, nostalgie...
Sau din vină.
Ăsta-i singurul loc pe care l-am păstrat din vremea Sprintenului.
Mai sunt și alte locuri unde s-ar putea duce...
Dar niciunul unde nu ar da de bucluc.
Identificat. Săgeata Roșie.
Eroare. Săgeata Roșie. Deja înăuntru.
Breșă de securitate. Blocare.
- "Perfect". - Suprascrie blocarea. Săgeata Verde. Zero-opt.
Așteaptă, Roy!
Scuze, S.V., nu te pot lăsa să mă oprești.
La pământ!
"Grozav"! Nu-l putem urma.
Dar putem afla unde s-a dus.
- S-a zeta în Metropolis. - Metropolis? De ce s-ar...
- O, nu... - Un singur motiv.
Să se răzbune pe omul care i-a răpit viața și brațul.
Se duce după Lex Luthor. Iar Luthor îl va ucide.
Cine-ar fi știut că validarea unei invazii extraterestre
va necesita atâta hârțogărie?
Văd că băiatul și-a abandonat patul de spital.
N-ai cum să nu adori tehnologia modernă de armament...
Mai simplu pentru cineva cu un singur braț să tragă cu lansatorul de rachete
decât să-și tragă pantalonii.
Ce face sărbătoritul?
Ceau, ceau, Wendy.
- Deci, câți ani faci azi? - Șase.
Adică... 22!
Am făcut 22 la șase seara fix.
Păi, indiferent de vârstă, tu arăți exact la fel ca-n ziua în care ne-am cunoscut!
Ăsta-i un compliment, capsomane!
Deși, chiar și Mal a ieșit din tricourile Superman când a împlinit 18.
- Păi, eu nu mă omor după schimbări. - Ori după surprize, nu?
Așa mi-am amintit de aniversarea ta. Imposibil s-o uit vreodată.
Nu după meseriașele petreceri-surpriză pe care le dădea Megan pentru tine an de an.
Uram petrecerile alea.
Nu te cred.
Tu, Conner Kent, doar te prefăceai că le urai.
Era fericirea lui Megan să organizeze petrecerile alea. Așa că, în secret...
Le adorai.
Mă știi destul de bine.
- Deci, nicio petrecere anul ăsta? - Nu.
Anul ăsta, tu ești singura care și-a amintit.
Azi e aniversarea lui Conner...!
N-a mai avut vreo aniversare fără să-i dau eu o petrecere!
Asta nu prea mai e treaba ta de-acum, M'gann.
Și cum Kaldur îl ține pe La'gaan captiv...
Nu-mi poate sta mintea la petreceri.
- Au ajuns Megan și Zatanna! - Ceaaau!
Ce mă bucur că ați reușit, fetelor!
Petrecere de miresică fericită, Raquel.
M'gann... Nu trebuia...!
De fapt, e...
E și din partea Artemisei.
Am cumpărat-o împreună.
Doamne, ce fac și eu...
Țin petreceri...?
Cum... Cum am putea petrece atât de curând după...
Fiindcă Artemis ar fi vrut ca noi să petrecem.
Ne-ar fi muștruluit bine dacă n-o făceam!
Pentru prietenii absenți.
Pentru prietenii absenți!
- Și pentru mireasă! - Pentru mireasă!
- Te măriți, fată! - Știu!
Bancă
Iată de ce, draga mea, dau o avere pe birouri pe comandă.
Știu că unica ta grijă e siguranța mea, dar e aici ceva ce-mi trebuiește.
Vezi? N-a durat prea mult.
- Dle Luthor! Sunteți în regulă? - Suntem bine, Otis.
Dar fă-mi un mic serviciu. Se pare că e un deștept de asasin
pe acoperișul de vizavi de cartierul general al corporației.
Ucide-l, te rog.
Pentru un tip așa deștept, Luthor, ești destul de simplu de dus de nas.
O mică rachetă te-a scos imediat din vizuină.
Dle Harper! Încântat să te revăd.
Sentimentul NU e reciproc! Spune-i gorilei să se dezarmeze!
Mila...?
Ea nu poartă armă...
Ea este o armă.
(Vrajă rostită de-a-ndoaselea)
Sunt osândit complet, nu-i așa?
O sută la sută.
Ai adus un adevărat arsenal astă-seară, dle Harper.
- Și n-ai văzut nici pe jumătate, Luthor. - O, nu vorbeam de armament...
Eu, unul, nu umblu cu armă niciodată.
Nu, cel mai de seamă arsenal pe care-l poate aduce careva la petrecere
constă în resursele propriei sale minți.
Inteligența sa, stratagemele, forța voinței sale.
Iar dumneata, tânărul meu prieten, le ai pe toate, din plin.
Mila...!
Ăsta-i cablu detonant, Luthor. Din cel pe care-l vinde ilegal LexCorp.
E răzbunarea perfectă.
Îți folosesc propria tehnologie să-ți fac ce mi-ai făcut tu mie.
Doar că noi ți-am făcut anestezie. Metodele tale par nițel mai... violente.
- Culegem ce sădim, Luthor. - Într-adevăr.
Dar te-ai pregătit tu oare pentru recoltă?
Răzbunarea e arma proștilor, fiule.
Iar a ta poate fi obținută numai cu prețul propriei tale vieți.
- Crezi că n-aș plăti prețul ăsta? - Sincer, n-am nicio idee.
Dar curiozitatea asta... ar putea să mă ucidă.
- Vreți să-l doborâm acum, dle Luthor? - Nu, Otis.
Mă mulțumesc să aștept cu răbdare decizia tânărului domn Harper.
Nu mă lua-n râs, Luthor!
Ca să-mi obțin răzbunarea, mi-aș asuma orice risc!
Eu nu cred în risc. Eu cred în pregătire.
Vezi dumneata...
Încă de când ai eliberat micul ăla congelator confortabil
pe care ți l-am pus la dispoziție în Tibet,
m-am tot așteptat la confruntarea asta.
Așa că am venit pregătit.
De unde știu că n-are mecanism explozibil-capcană?
Presupun că n-ai de unde.
Ce vrei cu adevărat, fiule?
Răzbunare, sau satisfacție?
Nu! Nu se poate să fi ajuns prea târziu!
Nu se poate să-l fi lăsat din nou la greu!
Nu, stai! Privește!
Salut, băieți. Ce v-a luat atât de mult?
Roy, ești în regulă?
Sunt bine. Păi, mai bine ca în ultimii opt ani, oricum.
- Doar nu l-ai... - Ucis pe Luthor?
Nu. Nu-n seara asta.
Ce-i în valiză?
"Satisfacție".
Nu-i elegant. Nu va prosti pe nimeni să creadă că-i carne și sânge cu adevărat.
Dar e mai puternic și mai adaptabil
decât modelul pe care l-a dat Luthor propriei sale gorile.
Și mă va face "o armă vie" în adevăratul sens al cuvântului.
Nu mă mai pune nimeni la congelator. În veci.
Sprintene...
Ești sigur că ești în regulă?
Sprintenul a murit cu opt ani în urmă.
Dar îmi cam place cum sună...
"Arsenal".
Traducerea: Reef