Cum poți răbda să te privești în oglindă?
Atlantida, Regele Orin, Echipa... Ne-ai trădat pe toți!
Pe barba lui Neptun! Nu pot să cred că te idolatrizam cândva!
De ce mai e prizonierul ăsta încă la bord?
Ar trebui livrat numaidecât Partenerului nostru.
- Pregătiți o capsulă. - Îl voi înmâna personal, tată.
Negativ. Am alte sarcini pentru tine, fiul meu.
Tu nu ești fiul lui! Ești comisionarul lui!
Eu sunt conștient de rolul meu în marele ansamblu, La'gaan. Tu ești?
Tare am să ți-o mai plătesc pentru asta... amice (și "momeală" în l. engleză).
Kaldur'ahm, ar trebui să știi că încrederea mea în tine e absolută.
Însă alții încă mai cer dovezi ale loialității tale.
Ai cuvântul meu, tată.
Voi face orice e necesar... pentru a intra în Lumină.
TINERII JUSTIȚIARI Sezonul 2: Invazie Episodul 9: "Cel mai întuneric"
Traducerea: Reef
Frate Tommy, cred că ni-s proști ca noaptea de intrăm în horă cu gagiu' ăsta.
Adică, nu-s nici doi ani de când domnu' Acvatic acilea de față
încerca să ne bage-napoi la zdup în Belle Reve.
Păi, soră Două-parale,
lumea zâce că s-o schimbat cu totu' dă când o afla' cine-i tăicuța dumisale.
Eu am auzit că a schimbat taberele din cauza vreunei fete!
Ceea ce înțeleg perfect. Știi tu, dacă-i fata potrivită.
Fă pași, Junioru'. Îmi faci piele de găină.
Dar în sensul bun, nu, păpușă?
Io-m' fac mai cu samă griji cu Tigroaica asta.
Cum să face că Gemenii Groază n-or mai auzî' dă ea pân-acuma?
- Știți că vă putem auzi? - Asta știm, domnițo.
Ăstea-s întrăbări dășchisă, pricepi mătăluță?
Atunci care dintre voi vrea să-și exprime întrăbările dășchisă
direct Diavolului cel negru de mare?
Care dintre voi ar vrea să-i sugereze șmecherului cel mare
că fiul său și mâna dreaptă special aleasă a acestuia
n-ar fi de încredere?
Nu arăta atât de învinsă. Sunt aici pentru tine, păpușă...
Vrei s-o termini?
Nu mă pot abține, păpușă. Am cam fost obsedat...
Încă de când am pus prima dată ochii pe tine.
Asta-i "prima dată" când ț-ai pus ochii pe mine!
Tehnic vorbind. Dar vezi tu, cu cinci ani în urmă, în Belle Reve,
o fată marțiană poza drept tu...
Păi mergi și dă-i ei tremuriciuri!
Îmi cedează, cu-ncetul.
Poate ne-am putea concentra asupra misiunii acum.
Ne apropiem de ținta noastă.
Fante, ce faci?
Am venit s-o ardem, să ne răcorim, să petrec ceva timp de calitate cu amicul meu
Cărăbușul "Cără'" Albastru. "Cără-ul". Știi tu, "ardere-răcorire".
Și să-mi expui riscului identitatea secretă?
Impulsul e belea. Distruge-l!
- Reacțiile disproporționate nu ajută. - Absolut. Auzi, nu criza.
Eu n-am să mă obișnuiesc cu obsesia asta atât-de-retro cu identitățile secrete.
Adică, ce rost are să ascundem cât de trosnet suntem?
Dacă nu știi deja, nici nu-ți pot explica.
Hai s-o ștergem de-aici, până ne vede careva.
O, scuza... Mal? Ce cauți tu aici?
M-am gândit să-ți fac o surpriză, frumoaso. Abia dacă te mai văd în ultima vreme.
Mal, ne-am văzut chiar aseară!
Instructajele misiunilor nu se pun. Uite, Karen, vreau să te mai scot.
Ca în liceu, pe vremuri. Știi tu, cină, film...
- Să păcălim ora stingerii... - Sună grozav, Mal.
Dar trebuie să prestez vreo două ore la laboratorul dlui dr. Palmer.
- Atunci îți țin de urât până termini. - Bine, dar te vei plictisi!
Nu văd la ce ne-ar folosi un atlant. Născut cu puteri sporite prin vrăjitorie.
Dar rasa atlantă s-a mutat din oameni în multe subspecii.
Trebuie că are meta-gena vreo legătură.
Și-apoi, carnea proaspătă e carne proaspătă.
Ia, ce zici de asta?
- Deci? - Îmi vine să casc.
- Pe bune, doar atâta poți? - Nu...!
- Cum ți-a părut asta, hermano? - Nu prea rău, nu prea rău...
Bolovanul clar că a simțit catena, dar...
O chestie pe care am învățat-o în viitor, amigo, e că e mai simplu să distrugi...
Decât să creezi. Ta-da!
Impulsul nu a creat nimic. Iar premisa lui e eronată.
Distrugerea tactică e mai eficientă decât creația.
Ă... "ta-da" ce anume?
Lasă din atitudine și ia nițică altitudine, hermano.
- Oa...! - Impuls! De către Impuls.
- E trosnet, sau ce? - Trosnet, absolut trosnet!
Cără'!
Băi, frate, am pierdut 1,6 secunde pe autoportretul ăla. Era capodopera mea!
Țineți-l bine!
Acum, dați-vă!
Cără'!
Avantajul e al nostru. Tactică recomandată: eviscerarea.
Sau, cum ne depășesc cu 4 la 2, am putea recomanda tactica: retragere strategică.
Absolut. Dar mai întâi, cum de ne-au găsit aici, în mijlocul lui nică...
Aha!
Deci tu ești Acvaticul. Te-ai dat cu ăia răi, văd.
Le folosești tehnologia extraterestră pentru a-l gini pe amicul nostru Cără'?
Nu-i trosnet, fante. Nu-i trosnet defel!
Sâc! Catenat!
Nu ne mai pot urmări acum. S-o radem!
"Rad"!
Păi asta-i "nemaipomenit", șefu'.
I-ai lăsat s-o șteargă. Cu aparatu' dă urmărire!
- Acuma cum mai găsâm Cărăbușu'? - Se face că...
Identificați. Cărăbușul Albastru. B-2-2.
Impuls. B-2-3.
- I-am lăsat în urma de praf! - Pe cine-ați lăsat "în urma de praf"?
- Și ce-i aia? - Suvenir!
Suvenirurile-s chestia Puștiului-fiară, ese.
- Pe bune? Credeam că a Mini-fulgerului! - Putem reveni?
Scuze. Ne-a atacat Acvaticul, împreună cu Țurțur Junior,
Gemenii Groază și o tipă ninja pe care n-am recunoscut-o.
Cu ăsta îl detectau pe Cără'. M-am asigurat că n-o vor mai face.
Deci ai introdus tehnologie străină, posibil extraterestră, în Peșteră?
Greșeală de nou-recrut!
Bun. Dă-o-ncoace.
Dacă mai aveai o drăcie d-alea, de ce n-ai zâs așa?
Nu-i la fel.
Asta confirmă că primul dispozitiv a acționat ca un cal troian.
Impuls l-a dus în Peșteră,
unde a hăcuit și ocolit întreaga securitate.
Muntele Dreptății e al nostru.
Deci, frumoaso? Când închei, putem da pe la popicăria din Portul Vesel?
- Ca pe vremuri? - Popicăria s-a închis cu luni în urmă.
S-a-nchis? O, frate...
- Ne distram pe cinste acolo... - Da, în liceu!
Cum e, copii?
- O, Mal. Mă bucur să te văd. - Mulțumesc, dle doctor. Eu...
Dle doctor Palmer, trebuie să vedeți asta!
Excelent lucrat, Karen.
Firește, va trebui să testăm asta pe fragmentul de pitică albă.
Testarea e gata-pregătită. N-ar trebui să ia mai mult de 2-3 ore.
Minunat. S-o facem!
Deșteptarea, Megan!
Groază, dă-te!
'Pare rău, copilu'. Prohazu' ț-o strunit tăria.
Și asta nu-i tot ce poate face...
Nu știu dă tine, Junioru'.
Da' io nutresc năște risăntimente vechi împotriva lu' băiatu' ăsta.
- O, da... Hai să-i facem felul! - Amână ideea.
La vremea potrivită, îți vei gusta răzbunarea.
Deocamdată, Super-puștiul îmi trebuiește viu.
A... ce prost sunt!
A, asta-i clasică! Gheață pe podea, ca să n-aibă vitezomanul aderență, nu?
Greș!
Mi-a ieșit atât de bine, c-am s-o încerc de două ori!
Au, mâinile mele! Din ce ești tu făcut?
"Din tăieturi de melci și cozi de cățeluși"...
A, bună încercare! Dar am să vibrez din asta ime...
O-ho... Canci, viteză. Sunt catenat, nu-i așa?
Scuze! Nicio super-putere pe care s-o decupleze colierul.
Renunță!
Schimb pe tunul cu plasmă. Dispersie largă. Îi incinerăm pe toți.
Inclusiv pe băieții cei buni? Nu, mersi.
- Bătălia asta s-a încheiat. - N-aș crede, trădătorule!
Atunci re-crede, Cărăbușule.
Ăsta-i același tip de bombă care a ras Insula Malina de pe fața pământului.
Țin apăsat detonatorul morții.
Dacă mi se dezlipește degetul de pe butonul ăsta, indiferent de motiv...
Muntele Dreptății dispare.
Trădătorul blufează.
Iar de nu, calculez că noi doi am putea supraviețui exploziei.
Dar prietenii mei n-ar putea.
Ne dăm bătuți.
Înțeleaptă alegere.
Sunt bine, apropo.
Bun. Escortează-i pe Cărăbuș, Impuls și Puștiul-fiară la vedetă.
- Cum rămâne cu ăștia doi? - Ca ostatici aici, sunt de valoare.
Dar Aripa Nopții e un om obișnuit.
Super-puștiul, o clonă-hibrid umano-kryptonian.
Nicicare categorie nu prezintă interes pentru Partenerul nostru.
Acvaticule! Vei regreta asta!
Cred că m-am lepădat de numele Acvaticul,
la fel ca de orice altceva ce aduce a "regret".
Voi lăsa bomba cu tine. Ca suvenir.
A, și detonatorul morții are o bătaie de 8 km.
Nu pleca în urmărire.
Mișcă, gânganie!
Nu, nu putem permite să fim luați prizonieri.
- Nu prea avem de ales, nu-i așa? - Absolut defel.
Incorect. Am accesat funcțiile acestui guler inhibitor.
Am să-l dezactivez, ca să poți ataca.
Și să risc ca Acvaticul să arunce Peștera-n aer? N-aș prea crede.
Atunci, Jaime Reyes, nu-mi lași de ales.
- Preiau eu controlul. - Ce? Nu! Nu poți!
Nu!
Aveai dreptate! Chiar blufa! Rupe-l!
Nu eram sigur că va merge asta.
Dar Cărăbușul e, până la urmă, vulnerabil la energia mistică.
Și la sedative. Luați-l la bord.
Nu pot să cred că nu i-am făcut felu' lu' Super-puști atunci când am avut ocazia.
Șeful-pește încă mai are o coardă sensibilă pentru vechea lui echipă.
Fă-o.
Ești sigur?
Fă-o...
O, nu...!
Portul Vesel 23 martie, ora 22:23
Duncan către Turnul de control.
Muntele Dreptății... nu mai e.
Adică... a fost o explozie.
O explozie mare! Cer ajutor de urgență.
Veniți aici. Repede!
Sferă?
Conner! Super-puștiule! Trezește-te!
Ce...?
Întrebările mai târziu, frate. Apucă Lupul. Disc-ciclul se scufundă.
Da... așa.
- Va fi Sfera în regulă? - Da, cred că da.
Se pliază ca să se vindece.
- Poți ajunge la țărm cu Aripa Nopții? - Da, îl duc eu.
Aula Dreptății, Washington 24 martie, ora 03:12
Identificat. Mini-fulgerul. B-0-3.
Ce. S-a. Întâmplat.
- A fost necesar. - Ar fi bine să fi fost. Varsă.
Acvaticul trebuia să găsească o cale
de a ne ajuta să-l recuperăm pe Puștiul Lagunei.
Injectase deja un trasor microscopic în sistemul circulator al lui La'gaan.
Și s-a folosit de raidul prin Peșteră pentru a ne înmâna informații esențiale.
Un dispozitiv USB de stocare cu, printre altele,
programul ce poate localiza trasorul.
- De parcă doar asta a făcut! - Wally, trebuia s-o facă să arate bine.
A pus gulere inhibitive pe noi. Dar știa că îi pot scoate pe toți din ele.
A mai luat trei ostatici! Membri ai Echipei tale!
Și îi vom elibera pe toți, odată cu Puștiul Lagunei.
Dick, a aruncat Peștera în aer! Aproape că v-a ucis pe toți!
Nu, totul se află pe dispozitivul USB.
Știa că trebuia să pornesc în urmărire pentru a face totul credibil,
și exact așa s-a întâmplat. Ne-a dat timp să ieșim.
Doar că...
Am fost prinși sub molozul de după explozie.
Tu te-auzi măcar ce spui?
Dacă ar fi rămas măcar unul dintre voi în urmă?
De ce-ți asumi un asemenea risc? De ce mergi până la asemenea extreme?
USB-ul explică și asta.
Trebuia să-și cimenteze poziția în relația cu Lumina și cu Partenerul Luminii.
- Oare nu de asta "a ucis-o" pe Artemis? - Presupun că nu i-a convins pe toți.
- "Presupui"? - Peștera e...
Era doar un loc!
Ce merită sacrificiul, dacă ne va ajuta să oprim invazia.
Uite, îmi pare rău că ți-ai pierdut toate suvenirurile!
Tu vorbești serios?
Nu-mi pasă de gunoaiele alea! Îmi fac griji pentru Artemis.
Sunt îngrozit pentru ea! Tu ai trimis-o drept în mâinile lui!
Wally, doar vorbim despre Kaldur aicea!
Știu. Kaldur. Prietenul nostru.
Care, în decurs de câteva luni, și-a pierdut iubirea vieții sale
și a aflat că Diavolul negru de mare era tac'su'.
N-ar fi posibil ca Acvaticul să fie într-adevăr un trădător?
Un agent triplu?
Se presupune că-i duce pe ei de nas.
Dar ești absolut sigur că nu te duce pe tine?
Vino cu mine.
Dați-mi voie, vă rog, să vi-l prezint oficial pe Kaldur'ahm.
Fiul meu.
A reușit în fiecare misiune. Și încă din plin.
Nu numai că l-a capturat pe Cărăbuș, așa cum i se ceruse,
dar a adus încă doi meta ca bonus.
Cât despre distrugerea Muntelui Dreptății...
- Ei bine... - Într-adevăr.
Apreciem inițiativa, viziunea și legăturile strânse de familie.
Bun-venit în Lumină, Kaldur'ahm.
E vremea să ne cunoști Partenerul.
Traducerea: Reef