Câtă vreme ambasadorul refuză să permită un atac
asupra cărnii justițiare ce păzește Camera Cheii,
Cheia de Cristal ne este inutilă!
Iar Lumea războiului nu va aparține cu adevărat Întinderii.
Mongul e de vină.
Aducând Lumea războiului pe Pământ, ne-a făcut să pierdem jumătate de flotă.
67.3%, de fapt.
Și a și pus în gardă carnea umană față de forțele noastre secrete de invazie.
Ambasadorul are mijloacele lui de a trata cu oamenii.
Și deși am suferit ceva întârzieri, eroii Pământului au pierdut cu mult mai mult.
La capăt de linie, lucrurile au mers destul de bine.
Cu excepția unui singur amănunt.
Acel "amănunt" va fi rezolvat curând.
Arsenal către Echipă. Răspundeți. Cod roșu, cod roșu.
Arsenal către Turnul de veghe. Răspundeți, Liga Dreptății!
Arsenal către oricine... Răspundeți!
TINERII JUSTIȚIARI Sezonul 2: Invazie Episodul 17: "Vânarea"
Subtitrare și traducere: Reef www.addic7ed.com
Și pe lângă rezultatele noastre științifice comune,
Pământul a mai câștigat și un nou erou.
O parte individ uman, o parte tehnologie a Întinderii.
Cărăbușul Albastru e întruparea vie a uniunii pașnice între popoarele noastre.
Plus că ne-a salvat pe toți de Lumea războiului.
Nu-i de ici, de colo...
Iar acesta e numai începutul.
Imaginați-vă numai ce aduce viitorul când, împreună, ne întindem spre ziua de mâine.
Salutări, mititico. Ai vreo întrebare?
Eu credeam că Liga Dreptății proteja Pământul.
De ce n-au oprit ei Lumea războiului?
Și eu mă întreb asta.
Așa cum mă întreb de ce par a atrage atât de mulți certăreți pe planeta voastră.
Poate că Lumea războiului
a fost un certăreț prea mare pentru puterile Ligii Dreptății.
Ce bine că noii voștri prieteni, Întinderea, erau aici să vă apere.
Amenințarea care-a fost Lumea războiului e acum o nouă speranță pentru omenire;
o armă de apărare a planetei voastre.
Noi, Întinderea, vom proteja această armă fără să urcăm la bordul ei,
până vine vremea când omenirea va fi gata să-și asume controlul ei.
Lumea războiului e darul nostru pentru voi.
AICI SE VINDE ÎNTINDERE!
NOUL CAMPION AL PĂMÂNTULUI
Faină tare, Tye! Tu chiar începi să-ți cunoști puterea.
Mersi, Virgil. Dar aș prefera să-l cunosc pe scarabeul
care l-a transformat pe tovarășul meu Jaime în păpușa albastră a Întinderii.
Mă întreb dacă Întinderea gustă ironia
faptului că propriile lor creații lucrează împotriva lor.
Auzi, ei nu "ne-au creat". Ei ne-au răpit.
Și au experimentat pe noi împotriva voinței noastre.
Și cu gândul la asta, dacă vreți să loviți Întinderea acolo unde-i doare,
cred că vă pot arăta eu cum.
Vreun semn?
Nu. Îmi pare rău. Nu simt pe nicicare dintre ei.
Dar Lumea războiului e atât de mare, încât ar putea fi în afara razei.
Străbatem suprafața în model rețea de ore bune.
- Iar... iar tu ești sleită. - Sunt bine. Pot... pot face asta.
Firește. Dar nu e necesar să te forțezi atât de curând după răpirea ta.
Și apoi, nu renunțăm. Reluăm din locul de unde a dispărut Echipa.
- Ne uităm după indicii noi. - Bun. Dacă așa crezi că-i cel mai bine.
Hai odată, mașină prostuță! Dă-mi numai o linie externă cu Turnul de veghe,
cu magazia, cu orice!
Grozav. Iar eu, cu muniția pe sfârșite.
Ha! Așa și meriți.
Acum ești de-a dreptul "josnică".
ENERGIE: 0%
Nu mă mai puneți voi în capsulă! În veci!
Se numește Cutia-tată.
Poate deschide un canal-tangon, ori o poartă spre Lumea războiului și înapoi.
A fost programată și să localizeze ADN-ul kryptonian.
Kryptonian...? Adică ne trimiți după Superman?
După Super-puști, de fapt.
Unul din cei nouă tineri eroi capturați de Întindere.
Tipii ăia ne-au scăpat pe noi de Întindere!
Exact. N-ați vrea să le-ntoarceți serviciul?
Și în același timp să dați o lovitură semnificativă Întinderii?
Fante, ne ceri să mergem în interiorul Lumii războiului și să salvăm super-eroi.
Dacă ei au fost prinși, ce șansă am avea noi?
- Mision suicida... - Kamikaze!
Mă bag.
Întinderea n-are cum să se aștepte la noi.
Cu elementul-surpriză și cu puterile noastre,
suntem singurii care ar putea avea de fapt o șansă.
În plus, le datorăm asta.
Exact ce credeam și eu.
- Fie. - M-ai convins cu "le datorăm asta".
Cum funcționează, te rog?
Scuturile Lumii războiului nu permit Cutiei-tată
să indice poziția exactă a Super-puștiului de pe Pământ,
dar vă poate crea un tangon până la câțiva kilometri de ea.
Ajunși înăuntru, vă va duce direct la Super-puști și la ceilalți.
Iar când sunteți gata, vă poate aduce pe toți acasă.
Cere direct, Asami, și se va supune.
Pe Lumea războiului, te rog.
Bună!
Ne predăm, ne predăm, nu ne răniți, vă rugăm!
A fost o prostie să venim aici! Prostie, prostie, prostie!
Știam eu că n-o să ne iasă! Regretăm nespus.
Are dreptate. Noi nu vrem necazuri. Vrem doar să mergem acasă.
V-am păcălit.
Ș-acuma l-ați trezit pe barosan.
Adios.
Ed, Sam, Tye, vremea s-o ștergem.
Forță brută. Așa mai vii de-acasă.
Asta-i răsplata pentru că mi-ați tras în placă!
Fante, știam oare că... "umbra ta lungă" era blindată la laser?
Mai degrabă "rezistentă la laser". Razele alea înțepau.
La Super-puști, te rog.
Pe aici.
N-ai scanat deja fiecare centimetru pe-aici?
Da, dar e evident că sunt capabil să-mi scape indicii evidente.
Ar fi trebuit să observ dovada defecțiunii Cărăbușului Albastru
după ce i-a reparat Cărăbușul Verde scarabeul.
Asta-i vina mea. Mi-ai cerut să scanez mintea celui Verde,
iar eu am girat pentru el fără să sap adânc.
Mă temeam atât de mult să-mi folosesc puterile după ce i-am făcut Acvaticului.
I-am permis Cărăbușului Verde și scarabeului său să-mi servească
exact ce voia Întinderea să ne facă să credem.
Deci Cără' s-a-ncrezut în cel Verde și a fost transformat de el,
iar apoi au răpit cumva Echipa.
Toată vina-i a mea.
Numai că n-ai fi fost în postura aia
dacă-ți încredințam secretul misiunii sub acoperire a Acvaticului.
V-am pus pe tine, pe Acvatic, pe Artemis și întreaga Echipă
într-un pericol de neacceptat.
Deci astea sunt asumările noastre ale vinei.
Eu zic că am dat-o-n bară, apoi tu spui că ai dat-o-n bară și mai rău.
Dick, amândoi am făcut greșeli și amândoi trebuie să ne revenim din asta.
Salvăm Echipa, apoi îl salvăm pe Cără'.
După cum îi plăcea cândva unuia de 13 ani să spună,
"Cu asta ne ocupăm noi".
Sferă!
Ne poți duce la Super-puști?
Cred că ăsta-i un "da".
Carnea supranumită "Arsenal" continuă să fenteze soldații Cărăbușului Negru.
Dar și mai important, patru din foștii noștri subiecți de testări
sunt în interiorul Lumii războiului și ne atacă patrulele.
Ce? Cum au ajuns...
- Mai e un minut, dle Ambasador. - Vin numaidecât.
Spune-i Negrului să rezolve ambele situații, fără nicio reținere.
Iar acum, un vechi prieten al emisiunii noastre...
Ambasadorul Întinderii.
Bine-ați revenit în emisiune, dle Ambasador.
Mereu o plăcere, G. Gordon.
Băi, frate...
Iacătă-i.
Se pare că-s înghețați...
Sunt în stază.
Iar voi vă veți alătura lor cât de curând.
L-am văzut pe ciudatul ăsta doborându-i pe toți eroii pe nava Întinderii.
Nu lăsați asta, vă rog, să vă împiedice să mă atacați.
Mi-ar prinde bine puțin antrenament.
Spuneți-mi vă rog că nu ne-a făcut praf tunul cel mare în fix trei secunde.
Împrăștiați-vă!
Ce mai antrenament...
Gata, carne. Ați putea să vă teleportați singuri în celulele de stază
și să mă scutiți pe mine de deranjul ăsta.
Gracias, amigo. Ă... tu cine ești?
Tipul care vă va scăpa fundurile, dacă ascultați cu atenție.
Nu-l puteți dovedi pe Cărăbușul Negru frontal,
dar dacă-l scoatem din echilibru am putea avea o șansă.
Vezi, deci, G. Gordon, Întinderea e complet pro-frăția intergalactică.
Un sentiment adorabil.
Așadar, explicați vă rog bunilor oameni de la casele lor
cum se împacă asta cu minciunile pe care ni le-ați spus
și cu flota de nave de război pe care le-ați ascuns sub oceanele noastre!
Cred că uiți că acele nave au ajutat Cărăbușul Albastru să scape Pământul de...
Din nefericire, Întinderea are o singură navă,
proiectată pentru explorări pașnice și diplomație, neechipată deloc cu arme.
Acuma, nu știu cum numiți asta în lumea voastră, dle Ambasador,
dar pe planeta Pământ, noi îi spunem "minciună sfruntată-n față"!
Câte alte minciuni mai ascundeți sub mările noastre,
și câtă propagandă mai cereți rasei umane să înghită
și s-o asorteze cu o bună și rece Întindere?
Încep să mă irit.
Cât mai urăsc sunetul ăsta!
Aruncăm cu tot ce-avem în acest desperado și abia ne mai ținem pe poziții.
N-ar trebui să eliberăm ceva din băieții buni?
Nu.
Ă... amigo, se pare că tu n-ai prea înțeles pe cine am venit să salvăm.
Am înțeles, crede-mă.
Mongul! Asta-i numai din vina ta!
Întinderea...
Voi eliberați Echipa. Mai e ceva ce trebuie să iau.
Andale, Super-nino!
Plecăm, mișcare!
Bun, fiți pe fază.
Ne așteaptă un detașament de soldați ai Întinderii.
Salut, conducător neînfricat. Mai bine mai târziu decât niciodată.
- Toți în regulă? - Deocamdată.
- Cheia de Cristal? - Dispărută.
Și am face bine să dispărem și noi, până declară unul din ăia victoria.
Exact. Plecarea.
Am urcat toți. Aproape am scăpat.
Cred că se cuvin felicitări.
Fără pregătire, fără îndrumare, și totuși v-ați descurcat.
Când ne-ntoarcem, după raport, ați putea avea cu toții un loc în Echipă.
Serios?
Deci acum, că v-am scăpat fundurile,
ne dați voie să nu mai fim șoareci de laborator.
Ușurel, fante!
Înainte de a pleca, trebuie să vorbim despre Cărăbușul Albastru.
- Ne-a trădat. - Ia uite cine vorbește.
Eu țin minte că tu ai detonat o ecluză fără avertisment.
Asta aproape ne-a ucis pe toți și ne-a garantat categoric capturarea!
Auzi, după opt ani la frigider, nu mă lăsam sub nicio formă iar înșfăcat!
Și în caz că n-ai observat,
evadarea mea a avut ca rezultat eliberarea ta, ca să te poți acum plânge.
Deci ce zici de-un "mulțumesc"?
Ai dreptate, Arsenal. Mulțumim.
Iar odată ajunși pe Pământ, ai zburat din Echipă.
Păi ia stați așa!
Dacă nu era Arsenal, n-am mai fi salvat pe nimeni.
O fi. Dar asta nu-i prima dată când face faze de-astea.
Pune intenționat în pericol viețile tovarășilor de echipă
pentru a-și promova propriile scopuri ori a se păzi de proprii lui demoni.
Inacceptabil. Așa că, până te dovedești a fi jucător de echipă,
nu vei avea loc în această Echipă.
Acum să urcăm și să plecăm de-aici.
Putem să mai discutăm când nu mai stăm în spatele liniilor inamice.
Se pare că n-a mai rămas nimic de discutat.
N-avem nevoie de ajutorul tău pentru a ne întoarce pe Pământ,
nici de oferta ta de a ne alătura Echipei.
Noi avem felul nostru de a rezolva treburile.
Ce spui, frate, vrei să călărești cu noi?
Sună la fix.
- Stai, e cumva o... - Acasă, te rog.
Deci, am dreptate dacă mă gândesc că se cuvin niște felicitări?
- Luthor! - Aah...
V-ați întors cu un suvenir.
Lex Luthor v-a pus să-i faceți comisioanele prin Lumea războiului?
Tipul ăsta mi-a răpit opt ani din viață și o mână. Nu pricepeți?
Lui nu-i păsa dacă salvați Echipa. Vă folosea...
Ca momeală care să atragă Cărăbușul Negru departe de Cheia de Cristal,
ca s-o poată fura un altul dintre pionii lui.
Lovitura morții e mai degrabă nebun, de fapt.
Dar nu sunt sigur că înțeleg unde-i problema.
Ați salvat eroii și ați aplicat o lovitură Întinderii.
Nu e asta exact ceea ce v-am promis?
Gata cu promisiunile.
Subtitrare și traducere: Reef www.addic7ed.com