ЗОУИ САЛДАНА
ДЖОРДИ МОЛЛА
ЛЕНИ ДЖЕЙМС
АМАНДА СТЕНБЪРГ
КЪЛЪМ БЛУ и др.
режисьор ОЛИВИЕ МЕГАТОН
във филма КОЛУМБИАНА.
Колумбия - 1992.
Не мога да повярвам.
Защо? - Защото те обичам като син, Фабио.
И аз ви обичам като баща, дон Луис.
Ще ми липсваш.
И вие ще ми липсвате.
Стига сантименталности.
Да пием по едно, че заприличахме на фусти.
За бъдещето!
Наздраве!
Всичко ли е наред с бизнеса?
Да.
Всичко е тук.
Има ли други копия? - Излишно е да питате.
Сбогом, Фабио.
Наистина ще ми липсваш.
Сбогом, Марко!
Сбогом!
Убий копелето!
Какво става, шефе?
Копелето ме мисли за идиот. Пробутва ми номера.
По-добре да се беше развикал, да беше заплашил семейството ми!
Нямаме много време. Веднага да се махаме!
Бъдете внимателни!
Имаме 10 минути.
Катлея, прибирай си нещата. - Вече са прибрани, мамо.
Катлея…
Цвете мое, ако нещо се случи,
това е паспортът ти.
Ако ни се случи нещо, отиди на адреса, който съм написал.
Покажи го на пазача.
Не разбирам, тате.
Не е нужно да разбираш, а да слушаш и да помниш.
Ако нещо се случи с нас, отиди при чичо си.
Давам ти този медальон, за да те пази.
Катлея орхидея. Баба ти ги отглеждаше.
Сутрин, щом отворех очи, виждах първо тях…
… Усещах аромата им.
Затова те кръстихме Катлея.
Никога не забравяй произхода си!
Бог да те благослови!
Привет.
Търсим дон Фабио.
Няма го.
- По дяволите! - Готова съм.
Време е! Хайде, бързо!
- Хайде, ела. - Бързо!
По-бързо! Чакай!
Връщайте се!
Казаха, че го няма.
Почакайте го.
Закъсняхме. Приготви се. Бързо!
Много те обичам.
И аз те обичам, тате.
Милата ми.
Действайте! - Добре. Промяна в плана.
Катлея…
Хайде, Алисия!
Фабио...
не биваше да изоставяш дон Луис.
Само ако си мъртъв.
Какво правиш? - Дон Луис каза да убием всички.
Каза и без имена. - Тя няма да си спомня.
- Дете е. - И какво?
Как така "и какво"?
Какво ще рече това?
Върши си работата.
Катлея, помниш ли ме?
Виждали сме се на кръщенето ти.
Казвам се Марко, много добър приятел съм на баща ти.
Знаеш кой е дон Луис, нали?
Той е като баща на баща ти.
Това ви прави семейство.
Когато…
някой е добър с теб,
а ти не отвръщаш със същото, се случват лоши неща.
Умно момиче си и разбираш какво казвам, нали?
Отлично.
Баща ти има нещо,
което принадлежи на дон Луис. Мъничък предмет.
Знаеш ли къде е?
Ако ми го дадеш, дон Луис ще бъде много доволен
и благодарен.
Защо не ми дадеш този предмет?
Ще го дадеш ли? Ти си умно момиче.
А умните момичета винаги получават това, което искат.
Кажи ми, мила.
Кажи какво искаш?
Да убия дон Луис!
Хванете я!
Трябва ни жива!
Хванете я!
Хванете кучката!
Бързо!
Какво правиш?
Хей! Какво става?
Махайте се от дома ми!
Искам я жива.
Хванах те!
Бързо!
Извадете я оттам! - Влезе в канализацията!
Бързо!
- Избяга! - Да тръгваме!
Извинете.
Миличка, имаш нещо за нас, така ли?
Може ли да видя?
Боже!
Петминутна почивка за кафе.
Джим, включи камерите.
Кой ти го даде, миличка? - Баща ми.
Къде е той?
Мъртъв е.
- Знаеш ли какво е това? - Да.
Моят паспорт.
Наближаваме Маями.
Нека ти сложа колана.
Добре дошли в Америка.
Влизай, ще те изчакам тук.
Катлея?
Здравей, млада г-це. Закъде пътувате?
Чикаго? Знаеш ли колко е далече?
Колко струва?
Здравей, момиченце. Какво правиш тук?
Емилио!
Някакво момиче те търси.
Не ме интересува.
Не е каквото си мислиш.
Казва се Катлея.
Катлея?
Чичо?
Не плачи, миличка. Мислих те за мъртва.
В безопасност си.
Всичко е наред. В безопасност си.
- Тома. - Благодаря, мамо.
Добро утро, Катлея.
Имаш красивите очи на майка си.
Не се страхувай. Тук си у дома си.
Откога не си спала?
Не знам. Отдавна.
Тялото ти има нужда от сън.
Когато бях колкото теб, спях по половин ден.
Не знам колко е било полезно,
но ми беше достатъчно.
В чия стая спах?
На сина ми - твоят братовчед.
Къде е той?
Мъртъв е.
Убит?
Да.
От кого?
От някой, който е още жив.
Много си талантлива. Художничка ли ще ставаш?
Исках да съм като Зина - принцесата войн.
Вече не искаш ли?
Не?
Искам да бъда убиец.
Ще ми помогнеш ли?
Разбира се.
Обикновено не приемаме ученици по средата на срока,
но предвид загубата на двамата родители, ще направим изключение.
Ето ти списъка с необходимите училищни пособия.
Благодаря, аз ще го взема. Тя е малко притеснена.
Разбира се. До понеделник, Катлея.
Какво прекрасно име.
Благодаря.
След като купим всичко необходимо,
ще хапнем хотдог.
Искаш ли?
Хей!
Какво има? - Няма какво да науча в училище.
Казах ти какво искам.
Щом не искаш да ми помогнеш, добре. Сама ще се оправя.
Виж!
Боже!
Това ли искаш?
Да те направя убиец? Добре, няма проблем.
Ще го направя, но след пет години ще си мъртва.
За да оцеляваш,
трябва да бъдеш умна.
Има още какво да научиш, преди да дръпнеш спусъка.
Трябва да опознаеш света и хората.
Да бъдеш психолог.
Не мога да те науча на всичко това, ако не си ходила на училище. Ясно?
Катлея, изборът е твой!
Избирай!
Хайде, избирай. Какво искаш?
Избирай!
Браво!
15 години по-късно.
Приятел, взех нещо за ядене.
Предлагам да купя нещо различно. За разнообразие.
Например от онези чорапи, които стигат до бедрото.
Звучи добре. - Женен съм от 14 години.
Обичам пържоли, но нямам против да разнообразя с агнешки ребра, нали?
Именно.
Боже!
Кучи син!
Какво, по дяволите…
Сложи ръце на колата! Ръцете на колата, веднага!
Тъпа кучка! - Съжалявам. Колата дори не е моя.
- Смешно ли ти е? - Не, сър!
Сега ще ти стане още по-смешно!
Съжалявам, г-н полицай, по принцип не пия.
Тук няма нищо.
Няма книжка, няма талон,
нито лична карта. Само карта за библиотеката.
Г-ца Валери Филипс.
Повдигнати са обвинения за шофиране в нетрезво състояние
и повреда на полицейска собственост.
Г-це Филипс!
Ще ми обърнете ли внимание?
Да. Това ли е всичко?
Има ли какво да добавите?
Ще повърна! - О, не! Махнете я оттук!
Дайте й чаша кафе, за да дойде на себе си. Нека поспи!
Може да слизаш.
Хайде, Рицо, по-бързо. Движение!
Тя е от Рим. Каза, че била млада…
Извинете, аз съм шериф Уорън. Ще трябва да пренощуваме тук.
Изчакайте! Трябваше да пристигнете утре сутрин.
Очаквай неочакваното, сержант.
- Това прясно кафе ли е? - Да.
- Нещо против? - Заповядайте.
Благодаря. - Полицай Дойл ще ви покаже килиите.
По дяволите!
Хубаво е у дома!
След вас, сър.
Ще ми липсваш.
Ще я оставя тук, в случай, че огладнееш през нощта.
Сладки сънища. Ще бъде дълга нощ, Джо.
Дръж очите си на четири.
1, 2…
3…
По дяволите! Не отново!
Дойл, ще погледнеш ли вентилационната система.
Ако може да е днес, моля! - Боже!
По дяволите!
Да? - Трябва да отида до тоалетната.
- Откопчай си ризата. - Какво?
Веднага!
Коя си ти?
Не е рум сървис.
Има проблем с охранителната система.
По-бързо!
Хайде, по-бързо! Отваряй!
Някой да отвори вратата!
Джо, погледни ме!
Дай ми оръжието.
Точно така.
Не мърдай!
Не съм го направил аз!
- Махнете го оттук! - Не съм аз!
- Хайде! - Не съм аз!
Обявете тревога!
- Хайде! - Проверете навсякъде!
Претърсете навсякъде!
Провери външната стена.
Чисто е.
Как е възможно, по дяволите?!
- Агент Рос. - Къде е той?
- В моргата. - Да вървим.
Така го намерихме.
Същият почерк.
Същата рисунка, нали? Той е.
Покажете ми местопрестъплението.
Благодаря.
- Не трябваше да пия. - Така е.
Много съжалявам!
Ще го кажеш на съдията. Изслушването ти е след 10 дни.
- Какво става отвън? - Нищо.
Подпиши формуляра и си свободна. - Наистина?
Не се притеснявай, скоро съдията ще те върне обратно.
Може да го заслужавам. - Имаш късмет, че никой не пострада.
Отдръпнете се!
Как ще коментирате случилото се?
Без коментар! - Има ли заподозрени?
Не си подсигурил мястото. - Нямах представа, че някой…
А е трябвало. Никой да не влиза и да не излиза!
Добре. Чухте го. Никой да не влиза и излиза.
Чакаме изявление!
Цялата преса е тук, човече!
Искам отчет кой е влизал и излизал от участъка през последните 24 часа.
Осигурете ми всички записи от охранителните камери.
Всичките!
- Всичко наред ли е? - Да.
- Кога се връщаш? - Вдругиден.
Добре. Имам нещо за теб.
- Дай ми един ден. - Добре.
Нямаме търпение да те видим, Катлея.
- Целуни баба от мен. - Добре.
Благодаря.
22 сходни убийства за последните четири години.
Мисля, че изпраща послание, но не към нас.
Само ние разполагаме с тази информация.
Не може да седим със скръстени ръце.
Време е да уведомим пресата.
Искам рисунката на първа страница
на всеки вестник и всяко списание в страната.
Щом посланието не е за нас,
нека се уверим, че ще стигне до получателя си.
Г-н Ричард.
Марко. - Отдавна не сме се виждали.
Така е. Как е ръката? - Боли само при влажно време.
Трябваше да се установите в Аризона, а не в Ню Орлиънс.
Шефът предпочита тукашния климат. Той те очаква.
Какво мислиш?
Съвпадение. - 22 пъти?
Цвете, което се среща само в Централна Америка?
Не е ли послание от…
По дяволите, забравих му името! Как се казваше бившият ти партньор?
- Фабио. - Точно така!
Фабио Мария Рестрепо. - Може ли?
ЦРУ не е увеселителен парк.
Когато се премести от Колумбия преди 15 години и се установи тук,
ЦРУ ти позволи да развиваш бизнеса си.
В замяна на информация.
- Информирам ви. - Не точно.
Генаро Рицо е открит мъртъв.
Нямам нищо общо. - Тогава разбери кой е виновникът.
Тя ни изпраща послание.
Може да е всеки.
Идиот! Казах ти да убиеш всички, дори кучето!
Оправи си кашата, която забърка.
Всички жертви са професионални престъпници.
Мотивът - конкуренция или отмъщение.
Първата жертва - Алекса Милшинова.
Подмамвала със секс комарджии във Вегас.
После ги ограбвала и убивала.
Джеймс Дианджело.
Опитал да открадне голяма пратка хероин от близнаците Джеманайн.
Ако не знаете всичко за близнаците,
не би трябвало да сте в тази стая.
Обърнал е камерата, за да не видим какво става в килията.
Часът е 01:55:08.
Което означава, че е действано отвътре.
Не е нужно да ви обяснявам, нали?
Извинете. Моля да ги раздадете.
Това са имената, адресите и телефонните номера на всички,
които са се намирали в участъка преди 1:55:08 ч.
Един от тях е извършителят.
Във всяка папка има по десет имена.
Разберете с какво се е занимавал всеки през последните 10 години.
Искам да знам всичко за тях.
Защото нашият убиец, дами и господа,
е в една от тези папки и трябва да го хванем, преди да убие отново.
Не мърдай!
Здравей, Дженифър!
Здравей, Дани!
Не си завършил картината.
Нямам недовършена картина, просто спирам да работя по нея.
Има нещо, което винаги завършваш. - Така ли?
Искам да те питам нещо.
Кога ще излезем на истинска среща? - "Истинска среща"?
Да, вечеря, вино…
Да минем направо на десерта.
Добре ли си?
Да, а ти?
- И аз. - Как е баба?
- Липсваш й. - И тя ми липсва.
Ще е добре да го чуе от теб. - Знам.
Какво имаш за мен?
Помниш ли го? Скандалът от преди година.
Да. - Изчезна с 50 милиарда в Кения.
Сега живее на Карибите.
Разстрои много семейства. Нека се погрижим за него. Завинаги.
Добре.
Още нещо.
Откога продължава това?
От скоро. - 22 жертви. Защо?
Знаеш защо. - Рисунката ще ги отведе до нас.
Толкова ли си глупава? Не става дума само за теб, Катлея!
А за семейството.
- Семейството? - Да.
Моля те, чичо, ти си чист. Ти даваш поръчките и парите.
Точно така. И пазя гърба ти.
Проверявам поръчките два пъти, преди да ти ги възложа.
Обещах, че ще се грижа за теб и ще те пазя.
Да те пазя!
Катлея, вършиш глупости.
Не действаш професионално. - Не ми пука дали е професионално
и дали съм в опасност. Това е моят стил.
- Твоят стил? - Да.
Това, което вършиш, е глупаво.
Мили Боже!
Не трябваше да те въвличам в това. Не трябваше.
Не си ме въвлякъл в нищо.
Изборът беше мой! Само мой!
Когато прекрачих прага ти, вече бях взела решение.
- Така ли? - Да!
Никой не можеше да промени това.
Достатъчно!
Ние те обичаме, Катлея.
Тогава ми пази гърба, докато не свърши всичко.
- Катлея! - Извинете?
- Това е орхидея. - Цветето?
Да. Расте само в Колумбия.
Откъде знаете? - Жена ми е колумбийка.
- Катлея? - Точно така.
Добре. Да се разровим.
По дяволите!
Здравейте, момчета! Липсвах ли ви?
И вие ми липсвахте.
Здравейте.
Слушахте ли?
Браво. Седнете.
Червени, сочни и вкусни.
Искате ли?
Яжте.
- Чух те. - Здравей, Пепе.
С твое позволение. Кучетата ме издадоха, а?
- Много ги глезиш. - Обучавам ги.
Рибке! Уили, защо не ми обръщат внимание?
Какво? - Скъпа, пусни им една капка кръв
и ще ти обърнат внимание.
- Наистина? - Да, скъпа.
- Ще те оглозгат до кокал. - Яко!
Алехандро, удвоете охраната за през нощта.
Да, сър. - Уверете се, че всичко е заключено.
- Да, сър! - Много добре.
- Момичета, татко идва! - Уили!
Искам хора в градината и зад къщата.
Трима да застанат на стълбището. - Да, сър.
Двама - на покрива.
Бързо!
Какво е това?
Уили, върни се в леглото.
Какво е това, по дяволите?
Боже!
Обърни се!
- Коя си ти? - Няма значение.
Какво искаш? - Искам те точно там, където си.
Колко ти плащат? Ще ти дам двойно.
Моля те, не ме убивай! - Няма да те убия.
Какво?
Моля те, недей!
- Да. - Г-н Стивън Ричард?
Кой се обажда? - Джеймс Рос, ФБР.
Разследвам "маркиращия" сериен убиец.
- Запознат ли сте? - Да.
Маркира жертвите си с рисунка на колумбийско цвете.
Катлея орхидея. ЦРУ не ми дава достъп до информацията.
Имам чувството, че вие ще ми помогнете, г-н Ричард.
Агент Рос, такава информация не се дава по телефона.
Но ако отправите формално запитване към ЦРУ,
ще бъда щастлив да ви помогна възможно най-бързо.
Благодаря.
Ало? - Търпението ми се изчерпва, Марко.
ФБР е по петите ми.
Искам веднага да решиш проблема. Разбра ли?
- Напълно. - Хубаво.
- Къде отиваме? - В града.
Ще разпитваме всеки колумбиец, когото срещнем,
докато не намерим адреса й. Ясно?
"Джен, наложи се да замина за Ню Йорк по работа.
Връщам се утре вечер. Чувствай се като у дома си. ".
С какво разполагаме?
Това е засега.
- Това? - Да. Не е много…
Я стига! - Пусни я в базата, пък да видим.
Невъзможно е да е жена.
- Вино? - Благодаря.
Впечатлен съм.
- Купих ти нещо. - Наистина?
Да.
- Плюшен алигатор? - Да.
Точно, какъвто исках.
Почакай.
Нека първо да вечеряме, да поговорим…
За какво искаш да говорим?
За всичко. Питай ме нещо.
- Как мина пътуването? - Чудесно.
Харесаха картините ми и ще участвам в изложба през октомври.
- Хубава новина, нали? - Да.
Сега е мой ред. Как мина твоето пътуване?
- Горещо. - Какво прави?
- Плувах. - Какво друго?
Хайде, поговори с мен. - Какво искаш да знаеш?
Каквото и да е. Нещо свързано с теб.
Кажи нещо.
Откъде си?
Родителите ти тук ли живеят?
Добре. Нека започнем с нещо по-просто.
Какво обичаш да закусваш? - Не закусвам.
Няма да те нараня.
Просто искам да те опозная.
Какво чувстваш към мен. Кажи нещо, каквото и да е.
Понякога се чувствам самотна.
Благодаря. Аз също.
Остави на мен този път.
Добро утро.
Каза, че не закусваш, затова приготвих обяд.
- По дяволите! - Какво правиш?
- Не трябваше да го правя! - Кое?
- Всичко! - Не разбирам. Защо?
За какво говориш? Защо? - Защото!
Няма ли да ми обясниш?
Не, Дани. Стига приказки.
Дженифър, остани! - Съжалявам, не мога.
Дженифър!
Съжалявам, че закъснях.
Чети!
Убити са осем души в Маями.
Единият от тях ми беше приятел. - И какво?
Знаят точно какво търсят. Все по-близо са до нас.
Чичо, пак ли същото? - Търсят те. Не си играй с мен!
Нека ти обясня.
Номерата ти са ми до болка познати.
Мислиш, че това е шега? Мислиш, че се шегувам?
Плашиш ме, Катлея.
Не искам да работя повече с теб.
Всичко приключи.
Уволнена си.
Не можеш да го направиш! - Спри!
Колко човека уби, когато умря синът ти?
Колко? - Какво знаеш ти за сина ми?!
Нищо не знаеш!
- Кажи ми! - Нищо не се промени.
Когато загубих сина си, загубих живота си.
Всичко, което имаше значение за мен, си отиде.
Все още вярвам в теб, Катлея. Защо ли?
Защото се моля да промениш начина си на живот.
Никой от семейството ни нямаше този шанс.
Никога не идвай в дома ни, или в църквата.
Не се обаждай.
Не искам сърцето на майка ми да бъде отново разбито.
Може това да те накара да разбереш какво се опитвам да ти кажа.
Как смееш…
56 кг, кафяви очи, всъщност - лешникови.
Слаба брюнетка, омагьосваща…
Уникално тяло, усмивка - убиец.
Мисля за нея по цял ден. - Пич, ти си влюбен.
Много си умен. - Честно ти казвам,
ти си луд. - Не съм срещал никой като нея.
Най-накрая открих човек, когото харесвам.
Постоянно искам да бъда с нея.
Имам само една плюшена играчка и снимка.
Снимка? Покажи я.
Дори не е истинска снимка. Снимах я докато спи.
Боже! Кога ще ме представиш на бъдещата г-жа Дилейни?
Теб - никога!
По дяволите!
Извинете!
Получи ли снимката?
Слабичкото личице е моя компютър.
Красива е. Не е от твоята класа.
Не е за мен, за Дани е.
Художникът, помниш ли го? - Да. За него - става.
Един за друг са. Колко ще отнеме? - Спокойно, тигре.
Доведен брат си ми, но не мога да ти помогна.
Шари, ще превърнеш една приказка в реалност.
Помисли си. Ще имаш честта да си "виновна" за щастливия край.
Ще загубя работата си, ако ме хванат.
Браян, убеди ме. Ще ти се обадя, щом получа резултата.
Благодаря ти, скъпа!
По-късно ще ми благодариш.
Проследи откъде теглят информация по случая.
Чикаго, сектор 3. Изпрати хора веднага.
Каква мила изненада.
Всички все някога порастваме.
Тя ще бъде добре.
Съгласен съм, мамо.
- Извинете. - Моля, елате с мен.
Това е моят компютър. Какво прави тя на моя компютър.
Имате право… - Само да си влязла в "My favorites"!
Да видим дали ще има съвпадение.
Да сравним размера на ръцете.
Добре. Сега…
Красив нос.
Поздравления! Открихме момичето.
Изпрати го до всички полицейски управления.
И намери кой е изпратил снимката. - Да, сър.
- Ало? - Аз съм.
- Джен? - Зает ли си?
Не.
Дани Дилейни.
Локализираме местонахождението му.
Гледах през прозореца и си мислех… Къде си?
Вкъщи. И аз гледах през прозореца.
Значи и двамата гледаме към небето, а?
Почти сме готови. - Гласът ти звучи секси по телефона.
- И твоят. - Готово.
Прати специалните части на мястото.
Тръгвайте!
Радвам се, че се обади. - Аз също.
Гледах снимката ти и мислех за теб, когато се обади.
Каква снимка? - Снимах те с телефона, докато спеше.
Исках нещо, което да ми напомня за теб.
Показа ли я на някого, Дани? - Не, само на Браян.
На кого си показал снимката, Дани? - На никого, защо?
Показа ли я на някой друг? - Не. Защо е толкова важно?
Извинявай, че те снимах.
И аз съжалявам. По дяволите!
Разбери с какво си имаме работа. - Агент Уилям, ФБР.
Чисто е.
Не, г-жо, всичко е под контрол. Евакуираме сградата.
Сложи експлозивите.
Взриви ги.
Няма никого. Блокирайте сградата. Бързо!
- Докладвай. - Чисто е.
Една от камерите е извън строя.
- Още една. - Къде?
На паркинга. - Всички екипи - към паркинга!
Бързо! - Блокирайте всички изходи!
Тук е!
Претърсете навсякъде!
И под колите!
Тя е тук, намерете я!
Някаква следа? Хайде, търсете.
Чичо! Бабо!
Бабо!
Емилио!
Не, не!
Съжалявам.
Благодаря.
Няма да отнеме много време. Моля те, седни.
Дали постъпваш умно? Мислиш, че владееш ситуацията?
Защото всичко приключи.
Навсякъде има видео камери.
Тези ли имаш предвид?
Говорейки за контрол над ситуацията…
Под стола ти има експлозиви. Мръднеш ли, ще ти е за последно.
Каза, че знаеш всичко за мен. Значи ти е ясно, че не блъфирам.
Не знам всичко, затова ще ти задам един въпрос.
Защо уби 23 души?
Ще повярваш ли, ако ти кажа…
Като дете не съм мечтала за такъв живот.
Исках да бъда като вас - от другата страна.
Сериозно? И защо промени мнението си?
Бях на 9 години, когато Луис Сандовал уби родителите ми.
Пред очите ми.
Значи…
Посланията, които оставяше, са насочени към него?
Само така щях да го открия. - А чрез нас всичко излезе в пресата.
Да, но много се забавихте.
Боже! Била си непоколебима и решителна.
Не достатъчно.
Тази сутрин ми отне всичко, което ми беше останало.
Изпращаш му послания, той им отговаря.
Ще го довърша.
- Не мога да ти помогна. - Можеш.
Той е под закрилата на правителството.
Само ЦРУ има достъп до информацията.
Не знам защо аз нямам. Опитах, но не става. Повярвай ми.
Не си бил достатъчно упорит, агент Рос.
Имаш страхотно семейство. - Ако ги докоснеш, кълна се…
Тихо!
Знаеш какво трябва да направиш. Искам Луис Сандовал.
Ако не го направиш,
всяка седмица ще устройваш погребение.
И няма да спра, докато не разбереш как се чувствах през годините.
Съжалявам.
Катлея.
Когато се стопли вечерята ти, бомбата ще се деактивира.
Не ставай преди това.
Разбирате, че приех тази среща само от професионална учтивост.
Истината е, че не мога да ви помогна.
Не можете или не искате? - Има ли разлика?
Щом ще бъдем честни…
Нека сложа картите на масата.
Добре. - Срещнах жената - убиец.
- Била е жена? - Да.
Хубава ли е? - Дойде в дома ми и ми каза,
че ако не открия местонахождението на този мъж,
ще убие цялото ми семейство. - Шегувате ли се?
Мислите ли, че бих си измислил подобно нещо?
Кажете ми какво да направя.
Обадете се 911. Бихте ли ми извинили, имам среща.
Рос.
Тя е. Ако не направите каквото поиска,
ще пребоядиса кабинета ви с вас.
Бихте ли й предали, че стъклото е бронирано
и издържа обстрел от 57 калибър.
Имате 10 секунди да дадете адреса. - Как да бъда сигурен,
че след това няма да ме убие. - Няма как. Ако не направите
каквото иска, ще бъдете номер 24 в списъка й.
"Магнолия Терас" 867, Ню Орлиънс.
Нека този разговор да си остане между нас.
С удоволствие. - А семейството ми?
- Добро утро. - Коя си ти?
Няма значение. Искам плана на къщата,
намираща се на "Магнолия Терас" 867. - Ако не напуснете веднага офиса ми,
ще извикам полиция. - Имам нужда от този план.
Искам човек тук, тук и тук.
Трябва да очакваме неочакваното.
Тя се промъква като сянка през стените.
Напада изненадващо. Докато се усетиш, е вече късно.
Като привидение е.
- По дяволите! - Залегнете!
Дон Луис! Добре ли сте?
Докарайте мерцедеса.
Какво стана? - Трябва да изчезваме.
Остави ме!
Хайде!
Трябва да побързаме. По-бързо!
Скрийте се тук.
Изчакайте да ви се обадя. - Добре.
Намерете я! Претърсете навсякъде!
- Ало. - Хванахте ли я?
Търсим я.
Мисля, че я хванахме.
Марко?
Марко!
Какво става, по дяволите? - Затварям.
Марко!
Отдавна чакаш този момент, нали?
Да.
Мръднете малко! По дяволите!
- Марко? - Не е Марко.
Катлея е.
Какво очакваше? Съсипа живота си с опити да ме убиеш.
Да убиеш някой като мен. Аз не мога да бъда убит.
Аз съм убиец, а ти си следващата ми жертва.
Никога няма да ме откриеш. Но, повярвай ми, аз ще те намеря.
И ще те убия! Знаеш ли защо?
Защото аз съм там, където ти никога няма да бъдеш.
Всъщност…
… намираш се точно там, където искам.
- Не! - Яжте!
Помисли внимателно.
Не си ли пропуснал нещо? - Казах ви всичко, което знам.
Идва за няколко часа и после си тръгва. Това е.
Стана късно, изморен съм. Ако няма да ме арестувате…
Няма в какво да те обвиним.
- Може ли да тръгвам? - Не.
Имам още няколко въпроса.
Може ли поне чаша кафе?
Да.
- Сметана и захар? - Ако обичате.
- Ало. - Ало?
Джен… Боже! Нямах никаква идея.
Съжалявам. Добре ли си?
Добре съм.
- Къде си? - На разпит.
Дани, онзи ден… - Няма значение.
Колко време имаме? - 40 секунди.
Стигат за три въпроса.
Как е истинското ти име?
- Катлея. - Като цветето?
Да, като цветето. 20 секунди.
Ще се върнеш ли при мен някой ден?
Остави прозореца отворен и ще видиш.
Рос? Човекът говори с някого по телефона.
Последен въпрос.
Обичам те.
Дай ми телефона!
Ало?
Можеш да си вървиш.