När jag var en liten flicka tog min mamma en hårnål och stack mig i fingret.
Hon sa: "Så känns det hela tiden i helvetet."
Hon sa att det fanns många delar i helvetet.
Men den kallaste, svartaste delen reserverades för mördare,
sodomiter och självmördare.
Sex månader senare tog hon livet av sig.
-Säg vem som är min lilla flicka! -Jag.
Ja, det är du.
Din mamma ville bara knulla på morgonen.
Hon bad sina böner vid läggdags. Jag fick inte röra vid henne.
Hon tänkte att Gud inte såg på när vi vaknade.
Jag vill att du går ut med soporna.
Och städa. Stället stinker.
Det är flugor överallt.
Hör du? Jag älskar dig, Zoe.
Jag älskar dig, pappa.
Nittonårig kvinna försvunnen i Broomfield.
Hon beskrivs som vit, 150 cm lång och omkring 45 kg.
Hon har rödbrunt hår och nötbruna ögon. Hon har två piercingar i ansiktet...
Dagens föräldrar...
De behandlar sina barn som leksaker de har fått till jul.
De kastar bort dem när de blir uttråkade.
Du vet väl att jag aldrig skulle göra så mot dig?
-Eller hur? -Aj...! Ja, jag vet.
Just det.
Ser du nåt du gillar?
Kan jag få en öl? Tack.
-Hennes tredje drink ensam. -Bjud henne på nåt från oss.
Tjena, hur är läget? Du ser ut att vilja ha sällskap.
Jag väntar faktiskt bara på nån.
Min vän där borta vill bjuda dig på ett glas.
Det är bra. Jag har faktiskt redan beställt. - Tack.
-Behåll växeln. -Och tack till dig.
-Jag heter Staci. -Jag heter Zoe.
Det där är min vän John.
Vilken vacker kväll!
Man ser inte såna stjärnor i storstaden. Bara smog.
Hellre smog än att vara här ute på vischan.
Ibland känns det som om jag kan falla upp i himlen,
och lämna den här skitvärlden. Ingen skulle sakna mig.
Till en början, men sen skulle de se mig fara över himlen som ett stjärnfall.
-Du har rätt igen. -Nej...
Ska du inte vara med?
Hon gillar att se på.
Blunda. Okej?
Okej.
Fortsätt blunda.
-Jag räknar till fem... -Okej.
Sen kan du öppna ögonen. Fuska nu inte!
Ett.
Två.
Tre.
Fyra.
Välkommen till helvetet.
Visst är det härligt?!
Just det!
Ja! Jag vet att du älskar det!
Ska du in till stan?
Jag kan nog hjälpa dig.
FÖRSVUNNEN STACI JONES
-En vän till dig? -Vad sa du?
-Den försvunna tjejen. -Nej, det är en del av mitt jobb.
Sheriffbiträde Scott Wallace, till er tjänst.
-Är du snut? -Jag gör mitt bästa.
-Gillar du inte snutar? -Snutar gillar inte kringresande.
Vi behöver alltid söta tjejer i staden.
Lugn, jag håller händerna på ratten.
Ska du bo länge i stan?
Jag har pengar. Jag är ingen luffare.
Inte mycket att hämta här för luffare.
-Varför bryr du dig om vad jag gör? -Ingen anledning.
Jag är bara nyfiken.
-Tack för skjutsen, konstapeln. -Visst. Sköt om dig.
-Jag hoppas din saknade tjej dyker upp. -Jag också.
Han kommer inte att sluta.
Ingen bryr sig om dig. Du blir inte räddad.
Vi måste skynda oss.
Alternativet är mer smärta och lidande, än vad du kan föreställa dig.
Snälla, sluta!
Lyssna på mig. Du har ett val.
Ett val som jag önskar att jag hade.
Hon led.
Ska man inte avliva djur när de lider?
Vi är alla på jorden för att lida. Det är inte din plats att ifrågasätta det.
Om du rör en av mina tjejer igen vet du vad som händer.
Nu har du dödat ett byte, så du får du städa efter dig.
Jag vill inte.
I vårt hem städar vi efter oss själva.
Jag vet inte hur man gör.
Det är hög tid att du lär dig.
-Det är precis som att stycka en hjort. -En hjort är bara ett korkat djur.
Tror du att de här tjejerna är smarta?
Lektion 1: skär genom den bakre senan, rakt igenom knäet.
Du vänjer dig.
En bra jägare styckar alltid sitt byte.
-Det var inte jag som dödade henne. -Om du säger det, så.
Jag är inte som du.
Bra jobbat. Du har blivit blodsmärkt. Jag gör klart det här.
POLISEN
Danny.
-Hur går det med kvällskurserna? -Det funkar väl.
-Jag har aldrig varit nån vidare student. -Ska du bli sheriff som min pappa?
-Jag vet inte om jag har det i mig. -Börja med mrs Calhoun.
-Hon ringde precis. -Hennes jävla fönster igen?
Vi står väl i allmänhetens tjänst?
-Det är tredje gången. -Ja, minst.
Det är uppsåtlig skadegörelse, inget annat!
-Vi har talat med dem förut. -Talat med dem?
De borde sitta i fängelse! Det är ett under att fönstren är hela.
Jag kan inte gripa barn för att de kastar ägg, men jag tar upp det med föräldrarna.
Det hoppas jag! Min pappa hade gett dem stryk med bältet.
Hallå där!
Jäklar!
Jag hämtade tillbaka henne. Hon överlever och jag ger henne en ny kropp.
Jag kan göra henne hel igen.
Vad har ni gjort?
Hallå?
-Förlåt, jag märkte inte... -Jag hatar honom för vad han gjort.
Om ni bara visste hur det känns att vara så här.
-Kan jag hjälpa dig? -Ja, jag behöver en bilmekaniker.
John? Du har besök.
-Kan jag stå till tjänst? -Det hoppas jag.
Jag har punktering, hörnet Brewster och Milborn.
-Tog du inte med ett reservhjul. -Nej, det gjorde jag inte.
Jag kan nog hjälpa dig.
Tack för det här.
Ingen orsak. Jag behöver kunder.
"Semper Fi"? Har du varit marinsoldat?
Irak.
-Vi gav svartskallarna vad de tålde. -Jo, det gjorde ni väl.
-När var du där? -Desert Storm, 2005.
-Hur så? -Jag var också där.
-I Irak? -Ja, 2006.
Precis innan vi drog oss ur.
-Vilket regemente? -372:a.
Militärpolisen.
Det är inte mycket som förändras. Nu är du ju sheriffbiträde.
En gång snut, alltid snut.
-Hjälpte John dig? -Ja, bilen står där bak - med reservhjul.
-Han är läskig. -Nu igen, Danny?
-Han är gammal nog att vara hennes pappa. -De bryter inte mot några lagar.
-Hur vet du det? -Att gilla unga tjejer är inget brott.
Kul för honom, säger jag.
-Är han härifrån? -Nej.
Han flyttade hit för fem år sen. Varför frågar du?
Jag vet inte. Han känns bekant. Det är som om jag känner igen honom.
Låt dig inte påverkas av Danny.
John och hans flickvän bor ute på vischan och håller sig för sig själva.
Det är inte konstigare än så.
Zoe!
Stanna där.
Du får se dig för var du går.
Måla dig fin i ansiktet. Vi ska ut i kväll!
De kontroversiella metoder som användes i Abu Ghurayb-fängelset i Irak
kanske kommer att granskas igen. I förra veckan sa en federal domare
att han kan begära att USA:s regering offentliggör tvåtusen bilder
som visar tortyr av fångar på fängelset.
Domaren Albert Howerstine fastställde att försvarsdepartementet inte kunnat visa
hur offentliggörandet skulle riskera amerikaners liv utomlands.
-Jag trivs inte här. -Vi ger det en timme till.
Vill du att vi ska åka fast? Det är för lokalt!
Jag tänker ta ett glas till.
Bli inte borta för länge.
-En till? -Ja.
Den bästa utsikten på flera mil.
Hur mycket vill du ha i dricks för att dra ner dem hela vägen?
Jävla subba!
Var försiktig med blicken!
-Vad får det vara? -En öl.
Jag ska byta fat. Ska jag komma ut?
Visst. Jag är där borta med...
...mina vänner. Precis där borta.
Jag kommer snart.
Zoe, hälsa på Annie.
-Annie säger att hon gillar fest. -Ja, är inte du fäst vid det?
Det beror på vad du gillar för fester.
Här...
-Behåll växeln. -Tack ska du ha.
-Är du ny? -Alla känner visst alla häromkring.
Vi känner inte dig. John. John Stone.
Trevligt att träffas, John Stone. Jag heter Jennifer.
-Jennifer...? -Bara Jennifer.
-Låt henne vara, hon jobbar. -Jag är bara artig mot Jennifer här.
Du, jag är faktiskt här.
Jag vet, men nu pratar de vuxna.
Kanske kan vi lära känna varandra nån gång.
Gärna det.
Kom igen, Annie. Vi snackade bara.
Du... Kom hit här.
Ser man på...
Så ja, gumman!
Vi är långt ute i vildmarken!
Det är som nån splatterfilm.
Kom igen, prova på!
Kom igen, du dör inte.
-Grymt! Visst känns det bra? -Jo, rätt så bra.
Här ute kan ni ha värsta jävla festen!
Ingen skulle höra er.
Wow! Vilket läskigt ställe!
Du måste lova mig...
Blunda.
Fortsätt blunda, som du lovade.
-Okej? -Ja.
Okej...
Nu räknar jag till tre.
Sen öppnar du ögonen, okej?
Ett.
Två.
Tre.
Så här har du aldrig festat, va?
Snälla, nej!
Nej, snälla!
Tyst nu.
Du ser ut att behöva lite starthjälp.
Det kan jag ordna åt dig.
-En vänskaplig väckning. -Åh gud...!
Gud finns inte här!
Du är i helvetets andra krets,
där de kättjefulla lider i all evighet.
Du känner inte ens hur skönt det här är, eller hur?
Din kropp är i chocktillstånd.
Men efter ett tag avtar chocken, och då känner du allt.
Jag lovar.
Hjälp mig!
Du vore mycket snyggare utan den där skiten i ansiktet.
Hjälp mig!
Om jag var din pappa hade jag inte låtit dig gå ut utspökad så där.
Grejen med meth är att jag kan hålla på hela natten.
Aldrig sluta, som en jävla motorkolv.
Du får hoppas att du kan hålla tempot.
Nej... Nej, snälla!
-Vi får se... -Nej! Snälla!
Har pappa gett dig skrivbordstjänst?
Tack.
Herregud!
Är det här när du var i det militära...?
-Vad är det här? -Kolla här.
-Är det John Stone? -Alias Jason Riley.
Han fick avsked från marinkåren 2008 efter åtta månaders straff för tjänstefel.
Kallas det där för tjänstefel?
Ett tag efter fängelset bytte han namn, flyttade till Bramley County,
gifte sig med en flicka från trakten och gjorde inget väsen av sig.
Hans fru hade en dotter från ett tidigare äktenskap. Hon var elva när de gifte sig.
Två år efter att de gifte sig begick hans fru självmord.
Han tog över vårdnaden över dottern.
Menar du det som jag tror?
Kolla med skolorna och se vilket namn hon använde.
De har årsböcker, foton... Det bör inte vara svårt att identifiera henne.
Ser man på! Polisarbetet ligger visst i släkten.
God morgon, Amerika.
-Har du sovit gott? -Det är svårt med allt oväsen.
Jag såg dig kika. Så viktigt var det att sova, va?
Jag ska in till stan. Gå inte in dit.
Jag är inte färdig med henne än. Fattar du?
Det går snabbare att tugga av dem.
Jag såg en puma göra det för att försöka komma loss från en björnfälla.
Ge mig armen, din slyna! Jag försöker bara hjälpa dig.
Det här kan svida lite.
Men du är van vid det.
Nu måste jag sätta på dig den här.
Nej, nej!
Kämpa inte emot.
Då sticker jag ut ögat på dig.
Lyft på huvudet.
Vila dig nu.
Du kommer att behöva det.
Varför dödar du inte mig!
Kanske gör jag det, kanske inte.
Ditt jävla svin!
-Hej... Jag vill inte störa. -Ingen fara.
-Du börjar tidigt. -Eller avslutar sent.
-Vodka med is. -Slå dig ner.
-Gör du nåt annat än att jobba? -Det finns inget bättre att göra här.
-Jag hör dig. -Jaså?
-Ni verkar roa er en del. -Det är inte vad du tror. Han är inte...
Inget jag ska lägga mig i.
Bara häll upp.
Planerar du att bli kvar länge?
-Såna planer har jag aldrig. -Bra.
Jaha? Vi som hade det så trevligt!
Nej, jag menar bara... Den här stan är som kvicksand.
Om du blir kvar för länge kommer du kanske aldrig härifrån.
-Okej. -Förstår du?
Ja, tack för tipset.
Jag måste sticka.
Hur många gånger har jag sagt att jag inte gillar när du försvinner.
Jag ogillar en hel del som du gör också, så vi är väl kvitt.
Och Herren sade: "Varde ljus."
Nej, snälla. Låt mig vara...
Nej! Nej, snälla!
Har du nånsin sett två katter para sig?
Honan kämpar emot, fräser och klöser.
Men den gamle hankatten vet att hon gillar det.
Han känner det på lukten.
Snälla!
Festen är slut.
Har ingen sagt till dig att småflickor inte ska leka med pistoler?
Måste du jämt förstöra allting?
Åh gud...! Tack så mycket!
Tack!
Öppna munnen.
Va? Nej!
Åt helvete med er båda.
Nej, snälla...
Snälla, gör det inte.
Snälla! Nej...
Han kommer inte att sluta. Ingen bryr sig om dig.
Ingen kommer att rädda dig.
Du har tio sekunder att bestämma dig på.
Alternativet är mer smärta och lidande än vad du kan föreställa dig.
Nej...
Lyssna på mig.
Jag ger dig ett val.
Ett val som jag önskar att jag hade.
Nej, snälla!
Tio.
Nio.
Åtta.
Sju.
Sex.
Titta själv.
Där. Det är hon.
Det är hon.
Jaha... Javisst.
Men vad hette hon?
Nu när jag tänker efter, så var det Chloe.
Chloe Brandt.
Det var så sorgligt, det som hände med hennes mamma.
Zoe? Hur är det med dig?
Hur är det med dig?
Vi går in. Kom.
-Du behöver få i dig lite mat. -Jag är inte hungrig.
Du stoppar bara i dig sprit och tabletter. Kom igen nu, Zoe.
Det var allt jag hittade. Kylen är tom.
Förlåt, jag skulle ha åkt till affären i går. Jag kan göra det sen.
Du är för sjuk.
Kanske gör den friska luften mig gott.
Jag gillar inte att du lämnar huset ensam, så jag åker dit.
Jag kan väl åtminstone följa med?
Rör dig inte, Chloe.
Rör dig inte, sa jag!
Perfekt! Jag önskar att din styvpappa kunde se dig nu.
Han skulle äta upp dig!
Zoe...
Zoe!
Är det den här som du gillar?
Kom nu!
Chloe?
Chloe!
Hallå...
-Du heter Chloe Brandt, eller hur? -Jag heter Zoe.
Jag vet vem du är.
Du är Susans lilla flicka, eller hur?
-Du förväxlar mig med nån annan. -Jag kan hjälpa dig.
Jag måste gå.
-Vad sa hon? -Hon samarbetar inte.
Om hon är den som du påstår vill hon kanske bara glömma sitt förflutna.
-Folk byter namn av alla möjliga skäl. -Vanligtvis när de har nåt att dölja.
Allt gick så bra. Jag vill inte behöva flytta igen.
-Fan! -Sluta!
-Den där snutjäveln, han anar nåt. -Jag sa ingenting.
Är du säker?
Ja!
Bäst för dig att du är det!
-Sluta... -Jag är inte klar än, gumman.
-Sluta! -Kom igen!
Jag är inte klar än, sa jag.
Jag ska ta ett bad.
-Får jag göra dig sällskap? -Varsågod.
Du är besatt av det här fallet. Du har skrivit i boken hela dagen.
Ibland känns det som om ingen annan bryr sig.
Det finns människor som man bara inte kan hjälpa.
När jag var i Irak fanns det en tjej som jag brukade hänga med.
Vi var bara vänner.
Hon var gift.
Men, jag vet inte...
Du vet hur det är.
Varför berättar jag det här för dig? Hur som helst...
Hon åkte med en konvoj till an-Nasiriyya, och jag borde ha varit med henne.
Men jag hade fått influensa.
Och de råkade ut för ett bakhåll.
De flesta av dem dog under striden.
Men hon överlevde.
De tog henne till fånga och höll henne vid liv...
...tills de tröttnade på henne, antar jag.
Sen dödade de henne.
Scott, om du hade varit där hade du antagligen också dött.
Ja, kanske.
Pappa?
Pappa!
Hallå! John!
John! Öppna dörren!
Öppna dörren, för helvete!
Om du inte öppnar nu...!
Det var ett skämt.
Våga dig inte behandla mig som en av dem!
Förlåt.
Vill du det?
Vill du att jag ska ta livet av mig som de?
Du är rätt bra på det själv, med den här skiten!
Förlåt.
Jag vill inte att du ska försvinna.
Jag älskar dig.
Du är min älskling.
Okej?
Och om jag får säga det uppenbara...
Du är väldans snygg i kväll.
-Din man är en riktig charmör. -Zoe verkar inte tycka det.
Shottar! Bara för att väcka de döda.
Håll ett öga på henne.
Du verkar inte tända på det här.
Du måste gå. Du vet inte vad du ger dig in på.
-Jo, det tror jag nog. -Lyssna på mig...
Mina damer... Uno, due, tres.
Ge mig hennes väska. Jag vill ta en titt.
-Visste du att hon var beväpnad? -Nu är du paranoid.
Alla är beväpnade häromkring.
Innerst inne gillar du det här lika mycket som jag, eller hur?
Vakna, sömntutan.
-Jag sa till dig att gå. -Zoe, flytta på dig.
Jag är trött på att vänta.
Det är slut på tjejsnacket.
Vill du ha det så? Jag kan också leka lekar.
Den här leken lekte jag med våra fångar i Irak.
Vi hade jäkligt roligt.
Är det här skoj?
Inte det?
Är det skoj nu? - Jag tror hon har skoj, Zoe.
Din sjuke lille jävel!
Jag har ingen sjukdom.
Jag gör världen en tjänst. Jag borde få betalt.
Du har tur om du får minimilön, ditt svin.
Jag ska berätta vad jag gör.
Jag är jägare. Jag gallrar hjorden.
Som man gör med hjortar eller andra skadedjur.
Annars härjar de fritt innan man vet ordet av.
Som alla ni slynor med era slampiga kläder och era smutsiga munnar.
Allt ni duger till är att suga och knulla allt ni kan.
Allt som rör på sig.
Förr eller senare går naturen sin gång,
och ni får fler skadade ungjävlar.
Så det bara fortsätter, och innan man vet ordet av...
...går det åt helvete med världen.
Det är det som jag gör. Jag räddar världen från ohyra som du.
Det låter som om du bara gillar att se saker dö.
Allting dör, din slyna. Så fungerar Moder Natur.
Hjälp mig, snälla!
-Kom igen! -Förlåt, förlåt...
Zoe...
Rör den inte!
Kom igen nu!
Ser man på, vilken trevlig syn.
Somliga kan inte låta bli att trampa i klaveret.
Kallar du dig för soldat? Din fega fjolla!
Zoe, Zoe, Zoe...
Nu har vi en ovälkommen gäst, på grund av dig.
Håll ett öga på honom.
Hör du?!
Jag ska ut och jaga slyna.
Du måste vara här nånstans.
Jag känner lukten av dig, som en hynda som löper.
Stanna, annars skjuter jag dig!
Jävla subba!
Tack för att du försökte rädda mig.
Jag hoppas lite att du kunde göra samma sak för mig.
Ja...
Zoe! Kom in hit. Pappa behöver dig.
Kom in hit!
Zoe?
Zoe! Kom hit!
Det ska bli roligt att sprätta upp dig.
Så du ska vara min bödel?
En ynklig liten brudjävel?
Sluta!
Där är min lilla flicka. Hon tar hand om sin pappa.
Det är så kärlek ser ut, slyna.
Alla flickor älskar sin pappa.
Men du är inte min pappa!
Min pappa är död!
Och det här är för mamma.
-Jag tog med en burrito. -Borde inte du vara på jobbet?
Pappa bad mig se till att du får mat. Vill du ha burriton eller inte?
Okej, kom in med den. Ser du inte att jag är invalid?
-Hur är det med benet? -Det sitter kvar.
Det är väl en början, antar jag.
-Kan du komma tillbaka till jobbet? -Jag vet inte.
Vill du?
Jag vet inte.
Lyssna nu. Du gjorde bra ifrån dig.
Vet du vad som hände med henne?
Nej.
Jag visste att jag skulle sluta som min mamma,
och att jag bara skulle ha en valmöjlighet.
Eller kanske inte.
Bobby Grimes. Du är här i kväll för att dö mördar kvinnor.
Jag ville inte göra det, jag svär. Jag gillade flickorna.
Men det finns ett djur i mitt huvud, och ibland slipper det ut.
Förlåt, förlåt! Jag ska söka hjälp, jag svär.
Plocka upp kniven.
Plocka upp den.
Jag vill att du ska förstå det här...
Ingen bryr sig om dig. Ingen kommer att rädda dig.
Du har tio sekunder att bestämma dig på.
Ta kniven och skär halsen av dig.
Alternativet är mer smärta och lidande än du kan föreställa dig.
Lyssna nu.
Jag ger dig ett val.
Översättning: Richard Schicke