Subtitles
Tekstityksen tuottanut
Suomennos: janeski, urponeiti, raggar, MachoMan, Frostbite, wonde
Oikoluku: urponeiti
MAAPALLO (KAUAN SITTEN, HYVIN KAUAN SITTEN)
Maali!
ICE AGE 4: MANNERTEN MULLISTUS
- Mitä tuo oli? Ellie, kuulitko sen? - Kuulin, Manny, mitä se olikaan, se on kilometrien päässä.
Peaches, oletko kunnossa? Missä hän on? Yksikään teini ei herää näin aikaisin.
Ota rauhallisesti, vartija, hän ei ole vanki.
Teidän piti olla vastuullisia enoja!
Mitä? En nähnyt Peachesin livahtavan ulos, noin vartti sitten.
Tai että hän meni Louisin kanssa putouksille.
- Putouksille? Siellä missä rikolliset ovat! - Rauhoitu, lapset vain hengailevat siellä.
Ei. Se toimii porttina. Ensin hän menee putouksille, sitten hän lävistää -
kärsänsä ja seuraavaksi hän on koukussa marjoihin.
Manny, sinä vain ylireagoit. Hän ei tule pysymään ikuisesti pikkutyttönäsi.
Tiedän, se minua huolettaakin.
Ala tulla!
Louis, nostaisitko pääsi joskus maasta ja yrittäisit pitää hauskaa?
Olen maamyyrä, pääni kuuluukin olla maan alla. Ja käsitykseni -
hauskanpidosta ei ole henkeni riskeeraamista, että voisit tavata jonkun söpön mammutin.
Ethan ei ole söpö... Hän on tosi hottis!
- Sitä paitsi, et voi haaskata elämääsi pelaamalla varman päälle. - Minä ainakin voisin.
Isä? Ei ole mitään syytä suuttua.
Tiedät mitä mieltä olen siitä, että menet putouksille, etenkin yksinäsi.
- Hän ei ole yksin, herra. - Sinua ei lasketa, pätkä.
Kyllä, se on osani ja muistutit taas siitä. Kiitos.
Alahan tulla, nuori neiti. Lähdemme kotiin, jossa voin pitää sinua silmällä.
Joten, odotanko täällä vai...
Et pelota minua, luontoäiti. Et keksi mitään, mistä en selviäisi.
- Luulen, että olemme melkein perillä. - Parempi olisi, menetin juuri ohjauksen.
- Onko kukaan nähnyt Kultua, on sen ruoka-aika. - Isoäiti puhuu taas kuolleesta lemmikistään.
- Tassut ylös kaikki! - Tassut alas. Setä tuo on iljettävää.
Ole varovainen, Milton, joku loukkaantuu vielä.
- Tuhma kisu! - Kivi!
Kertoisitko, koska sitten saan olla poikien kanssa?
Sitten kun olen kuollut, plus kolme päivää siihen päälle, että olet varma kuolemastani.
Manny, oletko kunnossa?
Mene pois naamaltani!
Tuo oli hauskaa. Kenet söisin ensimmäiseksi?
- Morgan-setä, oletko se tosiaan sinä? - Hei!
Anteeksi, anteeksi... Äiti, isä. Marshall...
- Hei... - Isoäiti? - Tämä ahteri on kypsä popsittavaksi.
- Koko sukuni on koossa. - Näetkö, hän halaa vieläkin vanhempiaan.
Luulin, etten enää ikinä näkisi lastani. Olemme etsineet sinua kaikkialta.
Oletteko? Tiesin aina sisimmässäni ettei minua ole hylätty.
- Ei pidä paikkaansa, me todellakin hylkäsimme sinut. - Mutta kaipasimme sinua aina.
- Eikö niin? - Joo tietysti. Ja tiesimme, että Sid haluaisi nähdä -
isoäiti-raukkansa, ennen kuin hänen aikansa koittaa.
- Hautaan teidät kaikki ja tanssin haudoillanne. - Niin hauras.
- Eikä hän malta odottaa, että saa viettää aikaa kanssasi, Sid. - Niin aivan... Isoäiti?
- Ai! - Isoäiti? - En saa ikinä pitää hauskaa.
Mitä jos esittelisit luolasi? Hän on nokosten tarpeessa.
- On niin paljon kerrottavaa. On tapahtunut niin paljon sitten viime näkemän. - Ei kiinnosta.
Mutta taistelimme dinosaurusten kanssa jääkaudella, se ei käy järkeen, mutta jännää oli.
Pääsimme eroon hullusta haahkasta, nyt häivytään!
Hetkinen, ette voi häipyä, Sid murtuu.
- Olen pahoillani. Asiat hajoavat kotona käsiin. - Menemme sisämaahan ja isoäiti on liikaa.
Nähdään!
Varoita yhteisöä, hänellä on tapana harhailla.
Tuo selittää paljon Sidistä.
Äiti, isä onko teillä mummun hampaat? Hän ei löydä niitä.
Voitko pureskella tämän puolestani?
- Missä kaikki ovat? - Minä hoidan tämän.
Sid. Asteroidi tuhosi koko perheesi, olen pahoillani.
- Mitä? - Diego yrittää sanoa, että he lähtivät.
He halusivat löytää sinut vain, että pitäisit huolta isoäidistä.
Älä viitsi, millainen sairas perhe jättäisi vanhan isoäitinsä jollekin...
Tuo on ihan hullua. Tuo on...
- Minun perheeni. - Onhan sinulla sentään isoäitisi, vai mitä kamu?
Niin... Isoäiti. Isoäiti?
Hän on nopea ikäisekseen.
- Isoäiti! - Isoäiti?
Tule esille missä ikinä oletkaan. Kis kis!
Minulla on oksia sinulle. Ihan kuten pidät niistä...
En halua nähdä tuota... Mitä? Ehei...
- Mitä jos isäsi saa tietää? En ole niin kova miltä näytän. - Hiljaa, kuuletko tuon?
Mene pitkälle!
- Katso, Ethan on tuolla. - Ethan. Noin sitä pitää.
- Näetkö, hauskaa ei vaarallista. - Katsokaa tätä!
- Hän on varmasti kunnossa. - En todellakaan ole kunnossa.
Et voinut tehdä juuri tuota, se oli ihan kahelia. Asiaa!
- Eikö hän olekin täydellinen? - Täydellinen... Se on aika vahva ilmaisu, ehkä riittävä.
- Ketä väijymme, Ethania vai? - Veikkaan, että Ethania.
- Mitä oikein teette täällä? - Manny käski pitää sinua silmällä.
Mutta pysyä huomaamattomana. Tyhmä, tyhmä, tyhmä!
Selvä, menen tuonne. Näytänkö hyvältä? Louis?
Hyvä ei riitä lähellekään kuvastamaan sinua.
Voi Louis, olet paras ystävä ikinä.
- Sepä juurikin. - Hei Ethan, nimeni on Peaches. Mikä sinun on?
Mitä oikein teen... Ota vain rauhallisesti.
Tuo on tiukkaa settiä.
Ei, ei, ei!
Ällöä, eikö tuo ole se hörhö, joka roikkuu opossumien kanssa?
- Mitä tapahtui? - Ethan, olen todella pahoillani.
Näyttää jopa paremmalta näin läheltä katsottuna. Tarkoitin siis...
- Onko sinulla kaksoissisko? - Keskeytänkö jotain? - Isä.
- Selvä... - Jos minä... - Pakita hiukan, hyvä...
- Sinä, pysy kaukana tyttärestäni. - Isä, mitään ei...
- Ja sinä, olet arestissa. - Mutta minä en... - Arestissa! - Luuseri-hälytys.
- Oikeesti, tosi noloa. - Ihme hörhö.
Peaches älä viitsi, puhutaan tästä.
- Miten saatoit nolata minut ystävieni edessä? - Menit tarkoituksella sinne mihin et saanut.
- Et voi hallita elämääni. - Yritän suojella sinua. Sitä isät tekevät.
Toivon, ettet olisi minun isäni.
Hän on vain poissa tolaltaan, kulta. Peaches ei tämä ole mikään maailmanloppu.
- Pahoittelen. - En usko, että se olit sinä.
- Mitä tuo oli? - En tiedä. Pysykää siellä, tulen sinne.
- Ellie! - Manny! Ei!
- Isä! - Peaches, mene takaisin.
- Pidä kiirettä, isä! - Manny!
- Diego... - Et olisi mitenkään selvinnyt.
- Ellie, takanasi. - Mitä tapahtuu?
Menkää kannakselle, olette turvassa toisella puolella.
- Ei, Manny. - Tapaamme siellä.
- Ei! - Ellie, teidän pitää mennä. Lähtekää!
- Äiti... - Mene taaksepäin!
Isä!
Pysykää elossa!
Kesti miten kauan tahansa, löydän kyllä teidät.
- Äiti, tämä on minun syytäni. Jos olisin... - Peaches tämä ei ole syytäsi, onko selvä?
Mitä jos en enää näe häntä, ja tuo riita jäi viimeiseksi asiaksemme.
Isäsi on kovin ja itsepäisin mammutti, jonka olen koskaan tavannut.
Hän palaa takaisin, se on lupaus.
Auttakaa minua kääntämään tämä ympäri!
Rauhoittukaa kaikki. Älkää panikoiko.
Odota äiti, missä Louis on, meidän pitää löytää hänet.
Selvä, äkkiä sitten.
- Meidän pitää palata, he tarvitsevat minua! - Virtaus on liian iso ja se vetää meitä poispäin.
Äidilläni oli tapana sanoa, että huonot uutiset ovat vain hyviä uutisia valepuvussa.
- Tapahtuiko tämä ennen kuin hän hylkäsi sinut? - Tapahtui, -
mutta pointti on, että joka pilven takaa pilkistää sateenkaari.
Tästä eteenpäin tämä on vain leppoisaa purjehdusta...
Leppoisaa purjehdusta vai?
- Louis! - Pätkä!
- Pätkä! - Pätkä! - Louis missä olet, meidän pitää lähteä.
- Louis. - Peaches.
- Louis, sinun pitää hypätä. - Ei, pelastakaa itsenne.
- Emme lähde ilman sinua. - Tulen katumaan tätä. - Hyppää!
Tämän takia kuljen maan alla!
- Kiitos, kun palasit. - Tietenkin, eihän ystävää hylätä.
Hienoa, nyt mennään. Tuo seinämä jatkaa liikkumista ja murskaa meidät.
Meidän pitää päästä kannakselle. Onko kysyttävää?
- Niin? - Kun juot kärsälläsi, niin maistuuko se räältä?
Ei. Ehkä joskus. Liikettä.
- Pitäkää katseenne horisontissa! - En edes näe sitä!
Voihan rapu!
Pidä minusta kiinni.
Jos en selviä tästä, etsikää minulle vaimo ja kertokaa, että rakastan häntä.
Selvisimme! Anna tulla, meri! Etkö parempaan pysty? Vai mitä, kamu?
Jokaisen pilven takana on oikeasti sateenkaari!
Peaches!
- Oletko kunnossa? - Olen vain huolissani isästäni.
Kuuntele, pääsemme kyllä hänen luokseen. Tätä tahtia pysymme seinämän edellä -
ja pääsemme sillalle ennen kuin huomaatkaan. Selviämme kaikki tästä.
Hyvä on, ehkä he eivät, mutta kaikki muut. Kelpaa minulle.
Suuntaamme edelleen poispäin kotoa.
Niin, mutta selvisimme ja meillä on toisemme. Asiat voisivat olla pahemminkin, eikö?
Kerrankin hän on oikeassa. Selvisimme myrskyistä ja hyökyaalloista -
ja ilkeistä merenelävistä. Mitä muuta voisi enää tapahtua?
- Huhuu? Mitä hel... - Leipäläpi umpeen, yritän nukkua.
- Isoäiti! Olet elossa! - Kuinka iloisia olemmekaan nähdessämme sinut.
Hei, ihrakasa. Auttaisitko minut pois täältä?
Kuvittele, että olen jälkiruokasi. Sen pitäisi motivoida sinua.
En voi uskoa, että nukuit koko sen myrskyn ajan.
Nukuin jopa sen komeetan aikana, joka tappoi yksisarviset.
- Kiitos, kun laskit minulle kylpyveden, Sidney. - Isoäiti, tartu käpälääni!
Ei onnistu, tämä on ensimmäinen kylpyni vuosikymmeniin.
- Siinä on todisteesi. - Tehkää joku jotain. Nopeasti!
- Sain otteen sinusta, isoäiti. - Päästä irti minusta.
Isoäiti...
Mitä siinä tirkistelette? Eikö nainen saa edes kylpeä rauhassa?
- Kohta vielä mottaan sinua... - Mikä on naaraslaiskiaisen oletettu elinikä?
Hän elää meitä kaikkia kauemmin. Niin, ilkeimmät elävät aina pisimpään.
Kuinka suuri tämä meri oikein on?
Vettä, vettä kaikkialla. Eikä pisaraakaan juomakelpoista.
Paitsi ehkä tuo on.
- Se oli hieman... Suolaista. - Kultu!
Äiti kutsuu! Kultu!
Hei, neiti. Oletko nähnyt Kultua?
Jos tarkoitat kuvitteellista tai jopa kuollutta lemmikkiäsi, niin en ole.
- Katsokaa. Missä on lintuja, on myös maata. - Hei kaveri, tule tänne.
Ei, odota! Tule takaisin!
Siellä on suuri saalis, kapteeni. Neljä matkustajaa kypsänä poimittavaksi.
Yksi todella haiseva ja yksi todella lihava.
Minun meressäni? Mikä kamala yhteensattuma.
Rakastan kamalia yhteensattumia.
Näenkö näkyjä, vai onko tuo jäälohkare tulossa suoraan meitä kohti?
Kyllä se on tulossa. Kuulostaa kuin siellä olisi eläimiä kyydissä.
Jippii! Meidät pelastetaan. Meidät pelastetaan.
- Kuulen naurua. - Sen täytyy olla bilelautta.
- Hei, nehän näyttävät pörröisiltä. - Minä otan tuon ison karvaisen.
- Valmistautukaa ruokailemaan, pojat. - Lopeta, Squint. Odotetaan kapteenin käskyä.
Ohoi, te siellä alhaalla. Olettepa onnekkaita.
Tiedättekö, että täällä on paljon merirosvoja, eikö niin pojat?
Onneksi löysimme teidät ennen heitä.
Kapteeni Gutt tuli auttamaan teitä.
Siinäpä vasta kiltti apina.
Emme halua hankaluuksia. Haluamme vain päästä takaisin mantereelle.
Mantereelle? Sille kivikasalle?
- Perheeni on siellä, joten jos voisitte... - Oi, perheesi.
Tuo on niin herttaista.
Toivottavasti hyvästelit heidät, koska paluuta ei ole.
Onpas, etkö muista, kapteeni. Voit seilata takaisin Switchback Coveen -
ja liittyä virtaukseen siellä. Olen varsinainen muistihirviö.
- Kiitos, herra Flynn. - Au.
- Tiesin, että on keino päästä kotiin. - Ei ole mitään kotia!
On vain tämä meri, ja tällä merellä aluksenne kuuluu minulle.
Taisteluasemiin!
Lippu salkoon!
Antautukaa tai kohdatkaa raivoni.
- Tai kohdatkaa karvainen mikä? - Ei karvani, vaan raivoni. Tulta!
Jos osut mastoon, voitat palkinnon.
- Laukaiskaa tyyrpuurin puolen kanuunat. - Rakastan tätä työtä.
- Shira, nouda. - Kyllä, herra kapteeni.
- Melkein onnistuit. - En taistele tyttöjä vastaan.
- Ymmärrän hyvin miksi. - Mahapommi!
- Tanssitaan hieman... - Hyvää yötä, iso kaveri.
- Terve. - Hei, kaveri. Tervetuloa juhliin.
Katsotaan mitä liikkeitä osaat. Tanssi, senkin katkarapu.
- Kookospolttopalloa. - Onnen päivät.
Katsokaa häntä. Missä takapuoleni on? Onko kukaan nähnyt sitä?
- Se on takanasi. - Missä? Missä takapuoleni on?
- En näe sitä. - Hyi, minä en taas muuta näekään.
Tämä on paras lomani ikinä.
Huomenta, päivänsäde. Anna kun ojennan ensimmäisenä käteni ystävyyden merkiksi.
- Tuo on jalkasi. - Sinulta ei taida mennä mikään ohi.
- Mitä haluat? - Olet varmasti peloissasi, hämilläsi.
Anna kun selitän. Auttakaa vähän, pojat.
Oi, kapteeni aikoo laulaa merimieslaulun.
Täällä olette, veneellä ajelehditte, väittäisinpä että jopa jumissa.
En halua kehua, mutta kylläkin todeta, että olette onnekkaita.
Apina tämä merten valtias oli, perhe-elämäsi kokonaan on ohi.
Voisitte esitellä minut heille.
Selvä, kapteeni Gutt. Hän on iso ja pelottava...
- Elegantti ja karvainen... - Innostava. - Harvoin kuralla...
- Loistava varas. - Merten paras. - Merten suurin valtias.
- Voi luoja. - Se olen minä. - Se on hän. - Se olen minä.
- Se olen minä. - Se on hän. - No niin, no niin.
Olen pahamaineinen merirosvo ja nämä he ovat miehistöni.
- Heittävät huulta maakrapuista kuten te. - Totta on se!
- Hän pelasti meidät. - Henkemme säästi. - Siksi siis velkaa hänelle jäimme.
- Ja ellei hän tapa teitä... - Omistaa hän teidätkin.
Tappaa heidät? Minäkö? En toki.
En ainakaan tätä isoa ja hyödyllistä mammuttia.
- Hei, näpit irti! - Joka tapauksessa...
Aluksella tällä, seilaamme jäillä, suuntanamme horisontti.
- Jääkää mukaan... - Ei ole muutakaan. - Siinä vinkki... - Neuvo kuin kultaa.
Täällä olen metsästäjä... Suurenmoinen saalistaja...
- Se on erikoisalaani. - Hän on paras. - Hän on bilehile...
- Meidän pitäisi lähteä... - Aseilla ryöstävä! - Meidän täytyy lähteä...
- Laiskiaisen surmaaja! - Toivoisin, että voisimme jäädä...
Ymmärtäväinen, kuuliainen, kaikille reilu, -
- Arvasitte oikein. - Merten valtias!
- Älkää viitsikö. - Se olen minä. - Se on hän!
- Se olen minä. - Se on hän! - Kuka? - Sinä! - Testasin vain. Se olen minä!
- Hyvin laulettu, herra. - Kapteeni Gutt, oikeasti?
Minullakin on pikkuinen pötsi, mutta en silti nimeäisi itseäni sen mukaan.
Tuo oli hauskaa. Olet hauska tyyppi, Mutta en saanut nimeäni siitä.
- Näistä minä sain nimeni! - En tajua.
Etkö? Selvä. Minäpä annan demonstraation.
- Painan vain tästä hellästi. - Kutittaa. - Sitten teen näin.
Ja sen jälkeen sisälmyksesi ovat ulkona.
- En silti tajua sitä. - Vaikka minua houkuttaisi liittyä apinan, -
pääsiäispupun ja jättimäisen vanukkaan joukkoon... Jätän silti väliin.
Kukaan ei estä minua pääsemästä perheeni luo.
Aion tanssia lambadaa maksasi päällä! Antakaa minun mennä!
Perheesi koituu vielä turmioksesi.
- Perämies, heivaa ylimääräiset yli laidan. - Kyl maar, herra.
- Valmistelkaa lankku! - Valmistelkaa lankku!
Valmistellaan lankku!
Haluatteko, että kävelen veteen?
En voi koska söin 20 minuuttia sitten ja tiedätte säännön.
- Se on myytti. - Hyvä on, kunhan se on turvallista.
- Odottakaa! - Luojan kiitos. - Heittäkää piika myös!
- Naiset ensin. - Miten mukava poika.
- Miksi sinä et voi olla samanlainen, Sidney? - Isoäiti ei! Odota!
Manny, heilauta minut köynnökseen.
Selvä homma!
Teilläpä on rumia kultakaloja.
Vielä vähän!
Ei!
- Hakkaa se mammutti! - Anna mennä, Manny. Piekse se apina!
Katso itseäsi, 11 tonnia läskiä!
En minä ole lihava, olen tukeva!
- Harmin paikka, paksukainen. Sinulle olisi ollut käyttöä. - En liity joukkoonne, kapteeni.
- Saan sinut, isoäiti. - Vauhtia, sitten mennään!
Onko kenelläkään kellukkeita?
Ei! Saaliini!
He upottivat taistelulaivamme! Mitä teemme? Me hukumme!
- Olet vesieläin, idiootti. - Hyvä huomio, herra.
- Onko valkean lipun aika, kapteeni? - Ei! - Odottakaa! Entä, Shira? - Mitä hänestä?
- Niin, mitä hänestä? - Haluaako joku muu olla kapteeni?
Hyvä. Anna mennä, taliaivo. Ui!
- Gutt! Flynn! Onko siellä ketään? - Täällä, ota kiinni!
- Ei, menkää pois! Hukun ennemmin. - Ihan miten vain.
- Sanoin, etten tarvitse apua. - Ole hyvä.
Haluatko liittyä meidän kelvottomaan joukkoon?
Kaksi laiskiaista, mammutti ja sapelihammastiikeri? Kuulostaa huonolta vitsiltä.
Ja me pelastimme sinut. Se tekee sinusta vitsin huipentuman, kisuli.
- Älä kutsu minua kisuliksi. - Asia selvä.
- Kisuli. - Jos he pussaavat, niin oksennan. - Mitä? Odottakaas, ei.
- En usko, että pääsemme ikinä perille. - Ehkä meidän pitäisi levätä pari tuntia.
Hyvää yötä, Alex.
- Minulla on ikävä sinua isä. - Tämä onkin ihan uusi juttu.
Ethan... Hei.
- Tuo oli tarkoituskin. - En ole koskaan nähnyt mammutin nukkuvan noin.
Mitä? Ei, tämä auttaa minua ajattelemaan.
Tällä tavoin veri valuu päähän jaloista... Miten vain.
Selvä. Tuo oli hieman outoa.
Kuinka voit? Tiedäthän, kaikki tämä...
Rehellisesti sanottuna, pelkään hieman. Hyvä on, pelkään paljon.
- Kaikki tuntemamme on mennyttä. - Niin, minäkin olen peloissani.
Tarkoitan, en peloissani, vaan huolissani.
Haluatko kävellä huomenna samaa matkaa kanssani?
- Saisimme muuta ajateltavaa. - Haluatko kävellä kanssani?
Melkein jyräsit minut tänään, niin ajattelin että -
- ei se voi ainakaan huonommin mennä, vai mitä? - Niin.
Yksi pikku juttu, kannattaisi ehkä luopua siitä myyrästä.
Louisista? Selvä homma. Ei ongelmaa.
Joku näyttää iloiselta.
- Eikö Ethan olekin mahtava? - Kulta, tiedän että pidät hänestä, mutta -
- älä muutu kenenkään takia. - Tiedetään.
Tuletko ylös?
- Luulen, että nukun alhaalla tänään. - Selvä, hyvää yötä, kulta.
Hyvää yötä, äiti. Hyvää yötä, isä.
- Jauha tämä voileipä minulle. - Isoäiti, miksi perheemme ei halua meitä?
- Mikä meissä on vikana? - He luulevat, että olemme tyhmiä, ja ettemme tee mitään kunnolla.
Se on rotta!
- Tyhmä. - Sid!
- Emme pääse tällä kotiin. - Olisit ajatellut sitä ennen kuin rikoitte jäävuoremme.
- Niin, kun yritimme paeta. - Nössö! - Nalkuttaja! - Itkupilli!
- Maata! - Niin, maata. Mitä?
Ei hän. Tuolla! Maata!
Jokainen, melokaa!
Ruokaa, olen kaivannut sinua niin kovasti. Katso nyt minua, kuihdun olemattomiin.
- Ruokatauko on ohi. Meidän pitää rakentaa lautta. - Manny...
- Shira taitaa vihata lauttojen rakentamista. - Napatkaa hänet, hän voi auttaa meidät takaisin.
Kiinni jäit.
- Käpälät irti. - Mihin luulet meneväsi?
Switchback Cove. Se on reitti kotiin.
- Voi ei... - Kutsutteko tätä laivaksi senkin kurjat rääpäleet? - Niin, rääpäleet! Töihin siitä!
Nopeammin, senkin säälittävät hainsyötin korvikekärsäkkäät!
- Mitä hän sanoi? - Ei mitään hajua. - Rakentakaa tämä kurja jäämöhkäle auringonlaskuun mennessä, -
tai vedän teidät kaikki kölin alta.
- Mitä ajattelette? - Yksi sana, vihanhallinta.
Tarkoitin virtausta. Diego on oikeassa, löysimme tien kotiin.
Tosi hienoa, harmi vain ettei meillä ole laivaa.
Onhan, tuolla noin.
Tuohan on loistava suunnitelma.
Haluatte ryöstää merirosvolaivan merirosvoilta.
En haluaisi myöntää, mutta vankimme on oikeassa.
- Niinkö meinaat... - Kaverit, olkaa hiljaa, puilla on korvat.
Hetkinen, ehkä voimme auttaa toisiamme.
Hei, pikkukaverit. Tulkaa esiin, kaikki hyvin. Emme tee teille pahaa.
Auttaisitteko meitä taistelemaan merirosvoja vastaan?
Ette taida tajuta sanaakaan? Selvä, minä haluta laiva.
- Hyvä yritys, Viidakko-Jim. - Pilkkaa vaan, hän tajusi kyllä.
- Kiitoksia. - Saanko yrittää? - Siitä vaan.
Okei, katsokaa tätä.
Vesihiisi sihisi hississä. Vesihiisi sihisi hississä.
Tuonko he tajusivat?
- He ovat valmiina. - Hienoa, vapautamme kamunne ja potkimme yhdessä piraatteja persuksille.
Ihan rauhassa, kisuli. Vettä, tarvitset sitä.
- En tarvitse sinulta mitään. - Selvä, kuole sitten janoon.
Odota, otan sen. Kiitos!
Tiedätkö, tapasi kiittää kuulostaa samalta kuin toivoisit minun kuolevan.
Se on lahja. Olet aika pehmo sapelihammastiikeriksi.
Anteeksi vain, en ole pehmo. Sattumoisin olin armoton salamurhaaja.
Diegoliini! Tein sinulle uuden kaulakorun, hän hukkaa niitä jatkuvasti.
Luulen nyt tajuavani, mikset kuulu laumaan.
- Kuule, päätin itse lähteä laumasta. - Onneksi olkoon soturiprinsessa, -
- niin minäkin. - Oikeastiko?
- Mitä? - Ei mitään. Tiedän vain, miten vaikeaa on jättää entinen elämänsä.
Hienoa. Letitämmekö toistemme turkit nyt?
Hauskaa, hyvin hauskaa. Tiedätkö mikä meidät erottaa?
- En pitäisi tuollaista kaulakorua. - Ei.
Molemmat halusimme vaihtelua elämäämme, mutta minä en tyytynyt vain vaihtamaan laumaa.
- Sain jotain enemmän. - Niinkö? Mikäköhän se on?
- Lauman. - Mitä eroa siinä on? - Pidämme huolta toisistamme.
Gutt pitää minusta huolta. Olen hänen perämiehensä.
Todellako? En näe Guttin lähettäneen etsintäjoukkoa perääsi.
Ette voita häntä. Isolla karvaisella kaverillasi tuolla -
- ei ole hajuakaan, mitä hänellä on vastassa. - Ei ole Guttillakaan.
Älkää päästäkö köynnöksistä ennen kuin kaikki ovat kyydissä.
Ajoituksen on osuttava nappiin, jotta kaikki pääsevät laivaan.
Puolituoppi, onko homma hanskassa?
- Tuo oli kaiketi kyllä. Diego... - Vapautan hänen pikku ystävänsä.
- Sid ja isoäiti? - Sir! Vapauta laiva, sir!
Avatkaa köynnökset, älkää päästäkö irti ennen kuin kaikki ovat kyydissä. Luotamme sinuun, Sid.
- Kyllä, sir! Täysin keskittynyt, sir! - Älä huoli.
Se on helppoa nyt, kun meidän ei tarvitse vahtia Shiraa enää.
- Meidän on lähdettävä heti. - Sulkekaa luukut. Raz, nosta ankkuri.
- Ja Gupta, lippu liehumaan. - Tietenkin, kapteeni.
- Valmistautukaa kostoon, toverit. - Rakastan kostoa!
- Kapteeni! - Shira, mikä helpotus. Luulin, että menetimme sinut.
- Mammutti. Hän ajautui rannalle kanssani... - Mitä? Onko hän täällä?
Upotitko hampaasi häneen? Aneliko hän hengestään?
- En. Sapelihammastiikeri selätti minut. - Olet pettymys.
Tarvitsen sotureita, mutta minulla on ainoastaan kisumirrejä ja pupuja.
Sekä hylje ja kenguru.
Kukistat sapelihammastiikerin, tai kuolet yrittäessäsi.
- Ei tekosyitä. - Kyllä, kapteeni.
Herra Squint. Olette perämies nyt.
Huh-hah-hei ja pullollinen kuka-on-mukanania. Pois tieltäni, merimies. Vastaat minulle nyt.
Gutt, kuuntele. Hän on tulossa...
Tarttukaa aseisiin, toverit.
- Lusikkako, Flynn? - Ei...
Seuratkaa minua!
- Antakaa minä hoidan hänet! - On heidän vuoronsa nyt!
Kaverit, tuo ei ole tarpeellista. Rakastan teitä myös.
Mene laivalle, älä mokaa. Mene laivalle, älä mokaa...
- Avaa köynnökset. - Älä päästä irti.
Älä päästä... Nami!
- Sid, älä. Se on Lotus-marja, se lamauttaa sinut. - Tiedän marjani.
- Älä vaan, nielaise. - Olen kunnossa, tiedän paljon marjoista.
Vihdoin.
Kuka on pääsiäispupu nyt?
- Se toimi, hän uskoi sen. - Tulkaa.
- Voi ei, se on harhautus. - Voi ei, minulla on kivaa.
Ei älykääpiö, he varastavat laivani.
Et pystynyt tekemään yhtä asiaa. Katso nyt sinua.
- Sid kuuletko? - Heippa.
Sano jotakin, kamu.
Mennään.
- Laiva. - Meidän täytyy päästä sille ennen kuin se pääsee vesille.
Anteeksi. Pidän sinua korkeammalla.
Sano hyvästi mammutti.
Anteeksi, kamu.
Olen tulossa, Sid.
Otan sinut kiinni. Sain sinut.
Tulen perääsi, mammutti.
Diego, tule jo.
Juokse.
- Miksi teet tämän? - Et ymmärrä, minulla ei ole vaihtoehtoa.
Sinun ei tarvitse elää näin. Olisit turvassa kanssamme.
Diego, en pysty pidättelemään.
- Diego. - Tule mukaamme, minun luokseni.
- Mitä teet? - Turvaan selustanne.
Näkemiin banaaninhenkäys. Kiitos laivasta.
Voi ei, hän on lopullisesti poissa. Siinähän hän onkin.
Rantaloma on ohi. Hilatkaa ruhonne heti tänne!
- Gutt, voin selittää. - Kun tämä on ohi, -
seinääni komistaa tiikerinnahka.
Enkä välitä kenen.
Tuo mammutti on vienyt laivani, saaliini ja ryhmäni luotettavuuden.
Tuhoan hänet, ja kaiken mitä hän rakastaa.
Odota, odota...
- Mahtavaa. - Kuinka olette niin onnellisia, -
vaikka maailmanloppu saattaa tulla?
Voinko kertoa salaisuutemme?
Tule tänne. Olemme erittäin tyhmiä.
Ettekö siltikään välitä uhkaavasta kuolemasta?
Etsin Peachesin.
Tulkaa tänne, täällä on oikotie. Rakastatte tätä.
- Pidetään hauskaa. - Tämä on tosi siistiä. - Kuin olisimme ylösalaisin.
Aivan mahtavaa.
Kaikuu!
- Harmi, ettei irokeesikaverisi ei ole täällä. - Et kai tosissasi ole hänen ystävä?
- Niin, ole rehellinen Peaches. - Oletko sen pikkujyrsijän kaveri, vai et?
Louis ja minä, me oleskelemme yhdessä, tai jotakin.
Mutta emme ole varsinaisesti ystäviä.
- Emmekö ole ystäviä? - Louis, minä...
- Kiinni jäit. - Tarkoitan...
- Hyvä tietää. - Louis, odota.
- Hän lähtee poiskin kuin luuseri. - Peaches, älä stressaa. Olet kanssamme.
- Stressi on niin, stressaavaa. - Niin, typy, hiusongelmista voi stressata...
- Kaverit, meidän pitäisi lähteä. - Vitsailetko, tämä on mahtavaa.
Menkää.
- Sairasta menoa. - Tuo oli hullua.
Hei Peaches, pidä hauskaa.
- Kutsutteko tuota hauskaksi? Minä häivyn. - Älä viitsi, haluatko muka mieluummin olla -
tuon myyrän, kuin meidän kanssa?
On jo tarpeeksi paha, että olet puoliksi pussirotta.
Tarpeeksi paha? Oleminen osa perhettäni ei ole paha asia.
Pidän perheeni seurasta. Ja jos te typerät olette normaaleja, tämä laji kuolee.
- Lajisi häviää ensimmäisenä. - Loistokamaa.
- Olemme samaa lajia, neropatti. - Mitä? Tuplasti loistokamaa.
Pystyn liikuttamaan varvastani, sitä tärkeää pientä porsasta, mikä meni kauppaan.
Hetkinen, puhun taas. Sisälläni oli niin paljon sanottavaa.
Kuten: "En ole kuollut" ja "miksi minua sattui silmään, eikä korvaan."
Heitän hänet yli laidan, niin sanotte sen olleen vahinko.
- Sekä miksi naisilla on nännit? - Olen mukana, entä sinä Diego.
Rentoudu, kamu. Kapteeni Hullu ja hänen kelluva eläintarhansa ovat historiaa.
Älä nyt, vihdoin suuntaamme kotia kohti.
En tiedä mikä mättää. En voi syödä, nukkua. Ehkä minulle on tulossa jokin...
- Tiedän mikä sinulla on. "R" sana. - Niin, rutto.
Ei, Sid. Seitsemän kirjainta, alkukirjain R ja loppukirjain S.
Aivan, ruttous. - Ei. Ystävämme Diego on rakastunut.
- Aivan, rakkaus. - Merirosvon kanssako? En.
Shira on päässyt sydämeesi, myönnä pois.
- Karski sapelihammastiikeri kuten sinä... - Enemmänkin, kuin Shira.
Ei, ei, ei. Olette täysin väärässä.
Kieltäminen tarkoittaa myöntävää. Olet rakastunut, kissimirri.
Diego ja Shira ne yhteen soppii, pannaan ne pussauskoppiin.
Tosi aikuismaista.
- Diego... - Shira?
Halusin tulla kanssasi.
Hän on kaunis.
Sid. Rakastan laiskiaisia, jotka eivät välitä hygieniasta.
Se olen minä, kulta.
Isoäiti. Tule luokseni.
Kappas vain.
Mitä ryppyisempi pihka, sitä makeampi hedelmä.
Isoäiti tykkää. Isoäiti tykkää erittäin paljon.
Kaverit, ettekö huomaa...
- Manny, oletko siellä? - Ellie? - Olemme täällä.
- Tännepäin, isä. Minä tarvitsen sinua. - Tiedän, kulta. Pysy siellä.
- Olen tulossa. - Olit oikeassa, Manny, olet aina oikeassa.
Ei, kun minä... Hetkinen. Ellie ei koskaan sanoisi noin.
- Manny... - Ei, ne eivät ole oikeita, ne ovat monstereita.
Ne ovat seireenejä, älkää kuunnelko heitä.
Ei, ne näyttävät oikeilta, mutta eivät ole. He aikovat rikkoa laivan.
Tule tiikerini, ui kanssani.
Sid, minulla on purtavaa sinulle.
Hän myös kokkaa.
Sid, älä!
- Miksi me suutelemme? - Koska risteily on romanttinen.
Viiden sekunnin kuluttua olisimme olleet mennyttä.
Soittele.
Täällä, tyttö, täällä, Kultu.
Hän luulee löytäneensä vihdoin lemmikkinsä.
Hyvä tyttö, siinä sinulle.
Isoäiti, etkö voisi syöttää mielikuvitusruokaa mielikuvituslemmikillesi.
Riittää jo. Meidän täytyy etsiä kotiamme.
Älä välitä heistä, Kultu. En minäkään välitä.
Emme voi päästää häntä silmistämme hetkeksikään.
Niinpä. Kuin meillä olisi lapsi. Ilman mitään iloa.
Hei, älykääpiöt, varautukaa törmäykseen.
- Katsokaa olemme melkein kotona. - En koskaan epäillyt sinua.
En minäkään. Paitsi kuusi tai seitsemän kertaa, kun luulin että kuolemme.
- Mitä nyt kultaseni? - Oletko koskaan sanonut jotain, mitä et voisi perua.
- Onko tämä Louisista? - Mokasin todella pahasti, äiti.
Ei haittaa, sitä sattuu. Nätit pojat voivat sekoittaa aivosi.
Ei ole epäilystäkään.
- Mutta Ethan oli väärä jätkä. - Ja huomasit sen. Tiedät mitä sanoa Louisille.
Mitä nyt?
Silta on mennyttä.
Olemme ansassa.
Mutta meidän piti tavata isä täällä. Mitä teemme?
Ellie, Peaches!
- Voi ei, silta... - Jos se on mennyttä, miten me...
- Sid... - Ei. Heidän täytyy olla toisella puolella.
- Manny, ei ole toista puolta. - Heidän täytyy olla täällä.
Ellie, Peaches. Olen täällä!
Hänen täytyy olla täällä.
Odota, kuulitko tuon? - Manny... - Ei, minä kuulin jotain. Kuulin sen.
- Onko tuo? - Peaches. Siellä hän on.
- Isä... - Me tulemme kulta. Älä liiku.
- Isä. - Peaches. - Tervetuloa kotiin, isukki. - Päästä minut.
Mikä yhteensattuma, puhuimme juuri sinusta.
Pidätkö uudesta laivastamme? Kutsun sitä "Makeaksi kostoksi."
Ja katsokaa, meillä on oikea saaliiden saalis.
- Ellie. - Olen kunnossa. Päästä tyttäreni menemään.
Hän haluaa minut, ja hän saa minut.
Uhraat itsesi tyttäresi vuoksi.
Kuinka koskettavaa ja niin odotettua.
Tule ottamaan hänet.
- Hyvää päivää, kamu. - Muistatko meidät, olemme pahiksia.
Selvä, päästä heidät.
Enpä usko. Sinä tuhosit kaiken mitä minulla oli.
Teen vain vastapalveluksen.
Ei!
- Varoitin sinua. - Pysähdy!
- Anna mammutin mennä. - Pätkä?
- Kuka toi lihakset juhliin? - Louis, älä.
- Mitä hän tekee, hän tapattaa itsensä. - Kaikki hyvin, pärjään kyllä hänelle.
Kuinka kaunista, sankari! Katsotaan kuinka rohkea olet.
Gupta, anna aseesi hänelle.
Oli kiva tuntea.
Tanssitaan, sankari.
Älkää seiskö kuin takiaiset. Napatkaa hänet.
Menossa johonkin?
Anna minun hoidella hänet.
- Onko viimeisiä sanoja? - Kultu!
Voisitko lopettaa tuon jo?
Äiti...
- Taisimme näyttää niille. - Kultu! - Onko tuo lemmikkisi?
Ehkä tuo vanha ja hullu lepakko ei ollutkaan täysin hullu.
- Ei todellakaan. - Odotatko virallista kutsua, hienohelma?
- Tule sisään. - Kadun tätä vielä.
- Lippu tulossa! - Au.
Älä ole raukkis.
- Haisee pahemmalta kuin minä. - Kultu, aseta kurssi 35 astetta pohjoiseen.
- Tämä isoäiti ei enää pakene. - Mene pois. - Ei hätää, olen puolellasi.
- Tiesin, että olet petturi. - Voi pientä nöpönenää. Olet niin söpö kun suutut.
- Yhdeksän elämääsi ovat ohi. - Hupsu, merirosvous ei kannata.
Tuohan kuulosti hyvältä.
- Onko kellään deodoranttia? - Anna jo olla. Miltä siellä näyttää?
- Ei hyvältä, isoäiti, sir. - Täyttä höyryä eteenpäin. Sukella.
Tulta! Juuri noin.
Kylläpä tuntuukin hyvältä. Kiitos, herra valas.
- Terve, Manny! - Sid? - Apua!
Äiti!
- Ei, Peaches. Pysy täällä, haen äitisi. - Kiiruhda, Manny.
- Kosto on suloinen. - Manny!
- Ellie! - Hoidan homman, isä. - Ei, se on liian vaarallista.
Ei ole, jos olet puoliksi opossumi.
Hän teki sen. Tyttäreni on täysikasvuinen.
Niin sitä pitää, tyttöseni.
- Meidän on lähdettävä pois. - Menkää, tulen heti perässänne.
- Ei, vaan minä olen sinun perässäsi. - Isä!
Ei!
Et pääse pakoon, Manny.
Tämä meri ei ole tarpeeksi suuri meille molemmille.
Älä huolehdi. Et tarvitse paljon tilaa, kun olen litistänyt sinut.
Sanoinhan, ettei kannata ryttyillä merten valtiaalle.
Tiedätkö, joskus 11,000 kilon painosta on jopa hyötyä.
- Ei! - Hyvää matkaa!
Tilasiko joku valaan?
Joten, sinä taidat olla Kultu.
- Tehtävä suoritettu, isoäiti. - Kuka sanoi, ettei vanhukset osaa ajaa?
- Oi, kapteeni Gutt... - Se olen minä.
- Hallitaan meriä yhdessä. - Kyl maar.
Ei! Päästä minut pois!
- Isä! - Mitäs sanotte sisääntulosta?
- Isä. - Manny.
- Sanoinhan, ettei isäsi luovuta koskaan. - En koskaan.
Hei, minähän...
- Tiedätkö, Sid, et olekaan täysi torvi. - Oikeasti?
Oikeasti. Olet sankari.
- Sinä myös, isoäiti. - Kiitti.
- Vieläkö haluat minut joukkoonne? - Taatusti. Tervetuloa laumaan.
Hei sinä. En voi uskoa, että teit sen minulle. Kiitos.
Joku sanoi joskus, että kaveria ei jätetä vaikka mikä olisi.
Tämä tunteellisuus mädännyttää hampaani, jos minulla vain olisi sellaiset.
Kotimme on mennyttä. Mihin nyt menemme?
Mamikin rakastaa sinua.
- En malta odottaa tämän paikan tutkimista. - Aivan...
- Hetkinen. - Isä... - Kun nousette alukselta oletan teidän...
- Pitävän hauskaa. - Mitä? - Olet rohkea kaveri, Pätkä. - Mitä?
Kuulitte kyllä. Menkää ulos ja tutkikaa paikkoja. Antakaa vaistojenne ohjata teitä.
- Mutta tulkaa takaisin ennen auringonlaskua. - Kävisikö tunti sen jälkeen?
- Mutta ei minuuttiakaan yli sen. - Sovittu. Rakastan sinua, isä.
- Voimmeko liittyä seuraanne? - Toki.
Olen aina pitänyt hänestä. Sankari-Louis. Syötävän rohkea.
- Hän ei ole enää pikkutyttöni. - Ja pärjäätte molemmat ihan hyvin.
- Tiedän. - Sidney, sinulla on hieno perhe täällä.
- Oikea perhe. - Niin. Olen todella onnekas.
- Jauha tämä kiivi minulle. - En enää koskaan. Tässä.
- Hei, seilori... - Hetkinen...
Tervetuloa, veli.
Katso... Oravatlantis.
Ei! Lopeta!
Veli, nouse himon yläpuolelle. Ole enemmän kuin pelkkä jyrsijä...
Tule mukaan