ІБІЦА, ІСПАНІЯ
Я подрочу, бо не довезу, відчуваю.
Тільки не на мене. Ану дай.
Хто ж святкує, коли тікає жінка у медовий місяць?
Хай святкує. Я б теж радів.
Я хочу й собі такий медовий місяць.
- Вінс! - Іду! Момент!
- Привіт. - Вони приїхали.
Правда? А я й не сподівався.
Що?
Хай почекають.
Я ледве попрощався з дружиною. Дай кілька годин посумувати.
Добре. Сумуй.
Гей, народ!
- Здоров, братику. - Іди сюди.
- Ви могли й не приїжджати. - Та ми однаково були в Парижі.
Якщо ситуація, як з Наталі Вуд, то ми приїхали тебе врятувати.
О, дякую вам.
До речі, Ерік повагався, коли ми спитали, друг він тобі чи ні.
- От мудило. То ти тут не сам? - Я був.
- А звідки стільки дівчат? - Це ж Ібіца, Черепахо.
Ходім.
Гм, а ця Ібіца нічого.
- Ми не надовго! - Саме так!
Будьте на місці!
Окрім тебе. Ти вільний.
- То що сталось? - В нас не склалося.
- За дев'ять днів? - Їх вистачило.
- Ясно було ще на церемонії. - Я згоден, я помилився в ній.
- В Голівуді бували шлюби й коротші. - Так. Бритні Спірс. Два дні. Я глянув.
- От спасибі. - Що тепер?
Ми розірвемо шлюб. Плакати ніхто не буде.
- І вона згодна? - Вона сама сказала.
Ми лежимо один з одним, а нам навіть сказати нічого.
- Здивував. - І я думаю: що я накоїв?
І вона так само.
І що? Вона пішла?
Спершу ми потрахались. Домовилися дружити, заснули,
а вранці її вже не було.
Ось записка.
- І що пише? - Ви не повірите.
"Сценарій фільму препаскудний. Ти вартий більшого."
- Його ж переписали. - А я його перечитав. Вона права.
Повний провал.
- Ти в курсі, що зйомка за місяць? - Я знаю.
Але до мене дійшло, що кидаючись отак у шлюб, я чогось шукаю.
Чогось значущого.
Я повинен робити щось інше. Щось таке, чого я не робив ніколи.
Я так само.
Арі має дещо цікаве.
Арі відпадає.
Адже так?
ПОЗІТАНО, ІТАЛІЯ
Факс, факс!
Як можна так жити? Коли нема Інтернету.
Я хочу назад до цивілізації.
Люба, а можна довше збиратися?
Арі. Це дратує. Не підганяй мене.
Не підганяй її.
- Вінні Чейс. - Арі Гольд!
Були ставки, що ти довше витерпиш без роботи, ніж я у шлюбі.
Я не вірив ні в те, ні в інше.
- Як ти? - Все гаразд.
Нічого. Я чув, твоя дружина хоче додому?
Побачила, що не тямить ні слова
з місцевих "Домогосподарок", і почалось.
- Арі. - Я на роботу не вертаюсь.
Я задумав стати королем Голлівуду, але королева дечого від мене хоче.
Конкретно - залишити мої психи в Середземномор'ї.
Я все чула.
Але все добре.
Чудово. Але я чув у тебе дещо є.
Перший фільм моєї студії.
Хочу, щоб ти в ньому був. Хочу тебе бачити.
Хочеш? Як сильно?
Про що ти?
Бо я вирішив, що наступний проект
я зніматиму як режисер.
- Він хоч знає, як це? - Арі?
Арі?
АНТУРАЖ
Ви не бачили фільмів з Вінсентом Чейсом? Все ж це ім'я знайоме вам.
П'ятнадцять головних ролей у 34 роки, серед них:
"Аквамен" Джеймса Кемерона, що колись бив усі рекорди касових зборів.
Чейс походить з небагатої сім'ї з Нью-Йорка.
Сина матері-одиначки з дитинства оточував гурт вірних друзів...
ЧЕРЕЗ ВІСІМ МІСЯЦІВ
...які поруч з ним і дотепер.
Чейс з оточенням на знімальному майданчику його дебюту як режисера.
Хто це "оточення"?
Хтозна. Я його родич.
Це сучасне бачення класичного твору Стівенсона "Джекіл і Хайд".
Проте, дехто в кіноіндустрії вважає проект надто дорогим,
- ...щоб довіряти його початківцеві. - Пішов ти.
- Люди таке кажуть? - Але все ж проект не з дешевих.
Це відносно.
Декорації великі.
Декорації справді колосальні.
Щоб перетворити Голлівуд на кошмарний Лос-Анджелес,
коштів не шкодували.
Ми хотіли, щоб з Вінсентом працювали найкращі люди.
- Це шалені гроші. - Це продюсер "Хайда" Ерік Мерфі.
Давнішній менеджер Чейса і його друг ще з дитячого садка.
Але що за досвід він мав, коли містер Чейс взяв його на роботу?
Я колись був менеджером у "Сбарро".
У "Сбарро"?
Так. В піцерії.
- В оцій піцерії. - От прикол!
Чейс запропонував Мерфі роботу замість того, щоб підкидати тісто.
Я приб'ю свою маму.
І допомагати йому вижити
у зрадливих і каламутних водах Голлівуду.
Як відреагували інші?
Мій агент був не радий.
Агентом його тоді був ніхто інший, як важковаговик Голлівуду Арі Гольд.
Відтоді він покинув роботу агента й очолює тепер студію,
що саме ставить "Хайда".
Таке буває у спортсменів. Навіть у кінозірок.
Вони люблять ділити успіх зі своїми, він тоді реальніший.
- Ви були не проти? - Що ви, я ображався, сварився.
Адже я сам знайшов його в рекламі "Ментоса".
- Справді? - Ага.
Дивився з жінкою телевізор. І сказав їй: "Оце зірка".
"Ментос". Свіже рішення.
- І ви вгадали. - Це я вмію.
Гольд мусив мати справу не тільки з Мерфі.
Сал "Черепаха" Асанте, ще один друг з району,
став водієм Вінса.
Я також інші обов'язки мав.
Він крім того чекав. В машині.
Черепаха заробив легкі гроші на текілі.
Кльовий жарт.
Коли Чейс його звів його з мільярдером Марком К'юбаном.
Скільки він заробив?
Та він не каже! Поц малий.
А це Чейсів зведений брат.
- Нащо він це каже? - Атож, знайшов "родича".
- ...і актор Джонні Чейс. - Перемога!
ВІКІНГИ
Ви, напевне, його бачити, бо грав він чи не в усьому:
це й "Район Мелроуз", і "Поліція на велосипедах", і "Закон і порядок",
недавно скасований мультсеріал "Джонні Бананас".
Але як це називається, Роналд? На що схоже?
Та нарешті йому, здається, всміхнулася доля.
Менший брат узяв його, як він сам розказує,
на "дрібну, але ключову роль" у "Хайді".
Ви були в Голлівуді перший.
- Я першопроходець. - А за вами й Вінс?
І Черепаха. Жили в мене рік на халяву.
Поправте мене. Тепер ви живете у Вінса?
Мені сорок років. Нарешті на "Оскар" можуть номінувати.
Якого хріна б я жив у свого братика?
Як ти міг матюкнутися при Морґані?
А як він міг вигадати про "Оскара"?
Я в нього, поки в мене дах ремонтують.
Чорт з піцерії. Фредо Корлеоне. І Черепаха.
Але разом ці такі різнокаліберні люди - це щось.
Як не дивно. Їх сліпа вірність одне одному - річ цікава.
Скажіть, Арі, а у вас є подібні риси характеру?
Я справді людина вірна, але не сліпа.
Та люди здивувавсь, що Вінсу довірили режисуру.
Дивувалися, коли Ґібсон став режисером "Хороброго серця",
а Кевін Костнер "Танців з вовками". За які отримали "Оскарів".
Але вони не директори студії, які дали колишнім клієнтам режисуру,
коли студія переживає найгірший фінансовий рік.
Тут не має якоїсь франшизи, що пом'якшила б утрати.
Іще не кінець року. І цей фільм - наша франшиза.
- Але ви не вклались у бюджет. - Хто сказав так?
Арі, ви сильно ризикуєте і Вінсент Чейс також. Як не хвилюватись?
Я не хвилююсь. Я радію.
- Я думав, це буде формальність, Пірс. - Ні.
Ні. Ну що ж. Добре. Можна повимикати камери?
- Наче душно? - Та ні.
Зараз. Енг Лі дзвонить.
Здоров...
Ти в нормі?
- Сам не люблю хвилюватись. - Чого хвилюватись?
- Кіно прогримить. - Та ні, мене зараз інше хвилює.
Не знаю, як сказати Арі, що нам не вистачає грошей.
- А це не продюсера робота? - Ну серйозно.
- Я завтра подзвоню. - Ти й учора те саме казав.
- Та подзвоню я. - Давай.
- Увечері десь підемо? - Та звичайно.
- Аякже. Таку зачіску зробив. - Ні. У мене плани.
- Із ким? - Ти не знаєш.
А майбутня мама її знає?
Ага. Зі Слоун ми уже півроку як розпрощались.
- Так у тебе після неї нікого й не було. - Що значить, не було?
- Чувак, як її звуть? - Мелані.
- Бачимося кілька тижнів. - Тижнів?
Господи боже.
- А цей знову стосунки закрутив. - Та які там стосунки! Це розвага.
Розвага - це забути її ім'я, поки трахаєш.
- Навіть на роботу забив. - Народ. Нам усім майже по 35.
А йому 60. Я не мушу відповідати.
Гаразд. Мовчи.
Крокодилиця мабуть.
Сто відсотків.
- Ти найкращий. - Усе ти робиш.
Ти помагаєш.
Невже це воно?
Вибач. Я відповім.
- Ало? - Скажи, що ти вже не спиш.
Я пробіг п'ять кілометрів і потрахався, як справжня порнозірка.
Я от-от батьком стану. Я думав, це Слоун.
До речі, ти мені сьогодні снився.
Сподіваюся, хоч не голий?
Снилося, що Слоун карлика народила.
- Пітер Дінклейдж не родич тобі? - Хто це там?
- У тебе дівка? - Чого тобі, Арі?
Як цицьки й задок?
- Розкажи. Я подрочу в офісі. - Я все чую. Посоромися.
- І я красуня. - Чим ти їх зваблюєш?
Не вродою ж. І не внутрішнім світом.
- Арі. - Скинь фотку.
Давай. Я не трахався, я брешу.
- В моєї голова болить. - Арі!
- Гей, Тьєрі. - Привіт.
- Потренуєш мого сина? - Та нащо воно мені.
Принаймні, чесно.
Ерік!
Коли вже кіно буде готове?
- Я саме збирався з тобою поговорити. - Про що говорити?
Коли вже буде фільм?
- Він ще не готовий. - Коли буде готовий?
Бо важливі люди цікавляться.
"Важливі" - це я, ти зрозумів?
Найгарніший обрізаний директор студії за версією "Єврейського журналу".
- Просто Вінс іще монтаж не закінчив. - Ти кажеш це вже місяць.
- Почекай секунду. - Пообідаємо разом?
Що? Та ні. Я йду до, я йду до лікаря.
О. Ну звісно. Зі Слоун.
Люба, ну потерпи.
- Ерік. - Так, слухай.
- Ми з Вінсом до тебе заїдемо? - До мене? Нащо?
- Щось не так? - Ні, все добре.
- Ми вдвох заїдемо до тебе в офіс. - Удвох? Чому удвох?
Е, потрібні гроші. Бувай.
Ті що? Трубку поклав?
Гей, драний гандон!
Що таке "драний гандон"?
Нічого. Це я так.
Для нового фільму ідея. Не кажи цього в школі.
Ти ж бігав. Чого такий сердитий?
Ти обіцяв мені не психувати через роботу.
- Обіцяв. - Знаю.
- Ми ж домовлялись. - Так. Я знаю.
Нам потрібен сеанс у доктора Маркус?
- Ні. - А я б не відмовлявся.
Можливо.
Та годі. Ти що, боїшся Арі фільм показати?
Я не боюся.
- Мої сцени хоч покажи. - Кіно ще не готове.
Нехай Ерік скаже, що він його побачить після робочого показу.
А сам не можеш? Я йому вже про гроші сказав.
- Він знов буде кричати. - Добре, переконав.
- Сцикло! - Ледь не забув.
- Я таких дівчаток на вечір накопав. - Ми ж домовилися, що я їх приведу.
Я просто не хотів мати справу з вигнанками, як минулого разу.
Я думав, показ - це думки про фільм почути, а не комусь засунути.
Усе, що ми не робимо - це щоб і засунути теж. І ти це знаєш.
Ох йо!
- Емілі Ратайковскі. - Я закохався.
- Я її знаю. - Це не дивно.
- Привіт, Вінс. - Привіт, Емілі. Як ти?
Не чекала побачити. Отримала запрошення на твій показ.
- Дійсно? - Так.
Бачу, це з моїх.
Плювати. Головне, що показ буде кльовий.
Вінс.
Пробач, Емілі. В нас одна зустріч. Я подзвоню тобі.
Так. Дзвони.
- Ти засмучений. - "Засмучений"?
Тобто, сердитий.
Це ви вже втретє приходите до мене по гроші.
- Арі, слухай ми... - Я з Вінсом розмовляю, Ерік.
Хай тобі бюджет не викладали. Ти в спагеті й фрикадельках ас.
Але ж Вінні в нас не новачок. Тому я ним розчарований.
- Він знову кричить на мене. - Але кричить через мене.
На що всі гроші пішли? Невже Черепаха на таку суму наїв?
- Я за вагою стежу. Ясно? - Від анорексії гляди не загнись.
Що я казав вам, даючи сто мільйонів доларів?
А ми що казали?
- Ви укластись дали слово. - Ми сказали, цього замало.
Ви укластись давали слово.
Бо ти сказав, що інакше мені не бути режисером.
Це як дівка питає, чи б міг ти трахнути її сестру.
І ти скажеш: ніколи.
І жоден з вас у це не вірить.
- Що він тут робить? Це біда. - Зміниш думку, коли побачиш.
- Він бачив? - Лише кілька сцен.
- І я в захваті. - Я в них був і це сила.
Коли мені покажете?
Сьогодні в нас буде показ для рідних і друзів.
- Врахуємо думки та й покажемо тобі. - Усім ви цей сраний фільм показуєте.
Арі, буде значно краще.
- Я видам тобі досконалий продукт. - А як я просто випишу чек?
Доведеться їхати до гаманця в Техас?
Уявляєте, як я не хочу? Це морока з тим Техасом.
- В курсі, що там роблять з євреями? - Арі, я ж не беру гонорару.
А це більше, ніж ті 10 мільйонів.
Вже 15.
Правда?
Слухай, я грошей не взяв, щоб бути режисером.
Ми ж знайомі 15 років, довіряй мені.
Я ні центу не кинув на вітер. Я вклав у цю картину всього себе,
і не заспокоюсь, поки її не вилижу.
Але для цього потрібні гроші.
Ну? Ти даси їх мені?
- Привіт. - Привіт.
- Вибач, що спізнився. - Ти не спізнився, ти вчасно, як завжди.
- Як ти? - Важко.
- Але гарна. - Дякую.
Чула, що у мого кузена Шона народилась дитина?
- Ні. А хто саме? - Дівчинка. Лорі.
Я фотку відправляв.
Твої імейли ідуть мені в спам.
Це не навмисно.
Ось. Дивись.
О, моя гарнюня.
Які оченята.
Тут якась Мелані "хоче твій болт".
Так, на екрані випливло. "Я хочу болт". Від "Мелані".
- Знаєш, це... - Класика.
Пробач. Це не моя справа.
- Слоун. - О. Зараз.
Я допоможу. І я тебе тут дочекаюсь.
- О, спасибі. Я пішла. - Добре.
- От свинство! - Ало? Здоров. Як житуха?
Та все гаразд. Матиму дітей більше, ніж альбомів. А так усе клас.
- Стули свою пащу. - Сама стули.
- Ти яєчники свої стули. Зараза. - То це я винна?
Хвилинку. Прийду зараз.
Давай. Знайди когось, щоб по яйцях мені дав. Замість вазектомії.
- Привіт. - Привіт.
- Невчасно? - Ні. Просто не пиши мені всякого гівна.
Якого "гівна"?
- Ти сам просив писати про секс. - Так.
Але в телефон дивилася Слоун.
Не думала, що ти вже в лікарні.
- Вона у твій телефон дивилася? - Я показував їй...
- ...фото дочки мого кузена. - Клас.
- Тепер вона думає, що я хвойда. - Ні. Не думає.
Я написала це через свою непевність.
Я не думала, що прочитає вона, чи хтось інший.
Так, вибач.
Це ненормально, Ерік.
- Ти був правий. Це все не по-людськи. - Ми можемо на показі поговорити?
Ні, Ерік, нам з тобою треба зав'язувати.
Ти - дуже хороший хлопець. Я кажу серйозно.
Я не злюся на тебе.
Але знаєш, ти краще не дзвони.
Не дзвони.
Ми просто не доганяємо, чого ти закохуєшся в усіх, з ким переспав.
На відміну від тебе, я люблю,
щоб нас єднало щось більше, ніж "як їй заплатити без решти".
За секс я довгі роки не плачу.
Принаймні рік.
Вона сказала не дзвонити їй. От і не дзвони, нехай сама тобі дзвонить.
Та краще не треба. У тебе й так все складно.
Як там Слоун?
Лікар каже, що от-от народить.
- Одна піхва закривається, а інша... - Слухати гидко.
А ти витри шмарклі. Бо моду взяв.
Так, у Вінса сьогодні важливий вечір, не псуй йому настрій.
Його шмарклі не зачіпають мене.
Які ще шмарклі?
Твої шмарклі, Ерік. Тому хутко на когось залізь і перестань.
Я трахався шість годин тому, сам перестань.
Ти ввечері потрахаєшся. Для братика, якщо не для себе.
- Щоб я здох. - Що?
Це Ронда Роузі, борчиха.
- То й що? - Я кохаю її. Вперед.
Всі по місцях!
- Ненормальний! - От придурок!
Ви хоч знайомі?
Так! Зустрічалися на фестивалі в Коачеллі.
- Ми відчули зв'язок. - Облиш.
- Навіть я йому дам швидше. - І я.
- То не гнатися? - Справді відчули зв'язок?
- Так. - То газуй.
Ти кльовий, Вінс.
Ти чого переслідуєш мене, падло?
Ні, ти що! Ми знайомі! Хотів на показ тебе запросити.
- Гей! Вінсент. - Привіт.
- Пробач за машину. - Все добре.
- Згадала мене? - Так.
Але ти ж тоді був жирдяй.
АМАРИЛЛЬЙО, ТЕХАС
ГЕЙ-АЗІАТ НА ФЕЙС-ТАЙМ...
Я не говорю з мужиками по відеочатах,
- ...ти ж в курсі. - Твоя мармиза мене заспокоює, Арі.
- Чого тобі? - Ми з тобою побачимось...
- ...на показі у Вінса? - Тебе запросили?
Драма позвав на свої сцени. Будеш там?
Я в Техасі, де гівном штиняє.
Ой. Як шкода. Хотів побачити твоє обличчя.
- Ти й так бачиш його. - У трьох вимірах.
- Нащо? - Так. Просто.
- Пообідаємо якось? - Не буду з колишніми асистентами.
Лойд, хіба що треба чогось від них.
Але, мабуть, це не той випадок. Кажи вже.
- Я одружуюсь! - Який жах.
Поведи мене до вівтаря!
- От жах. - Але жодних жартів про геїв.
А я не знаю про геїв, я про шлюб.
Вам дали права, так що розлучення тобі вдалого.
А за старим добрим аналом ще засумуєш, брате.
Арі.
- Я подзвоню. - Чекай, Арі.
- Ти згоден чи як? - Чао.
Привіт, Ларсен.
Здоров, Арі.
Мій синок Тревіс. Він посидить з нами, якщо дозволиш.
Добре.
Арі, ми оцінили, що ти приїхав сюди до нас.
Про що мова.
Уже вісім місяців працюєш, а ні разу не завітав.
Ми вже почали ображатись.
А на мене чекали?
О, коли хтось витрачає мої гроші,
то таку людину в моєму домі чекають завжди.
Бачив тебе в шоу Пірса Морґана.
Бачив?
Як я тобі?
Наче нервувався.
Що ж. Це здалося.
Тревіс мій непогано підмічає такі речі.
Він сказав, що ти був схожий на цього, е...
Кого він там тобі нагадав, Тревіс?
Одного з тих тютюнових магнатів, що в Конгресі брехали.
Що ж. А дружині я сподобався.
Арі, я втрачаю на цьому фільмі купу грошей?
Ні. Все в добрих руках.
- Але ти просиш знову. - Зовсім трохи.
- Доробити спецефекти. - Я плював на спецефекти.
Щоб застрахувати інвестиції потрібно дбати.
За чотири останні роки
я інвестував майже мільярд доларів у фільми твоєї студії.
Знаєш, скільки я бачив? Жодного з них.
Але розумієш, цей фільм особливий.
В ньому ж кінозірка за режисера, от мені й цікаво.
Нема питань.
Арі, я випишу чек, коли подивлюсь його.
- Ларсен. Мій режисер... - Твоя кінозірка.
Вінс хоче, щоб кіно було бездоганним.
- Він художник. Я поважаю це. - Ясно...
Моя жінка взяла за 12 тисяч доларів чихуахуа.
Третій рік він на перших місцях.
Останній суддя сказав, що таких яєць він ніколи ще не бачив.
А знаєш, чому він не бездоганний?
Сцяти в капці не відучу.
А це до чого?
Це я до того, що все не без догани.
Для тебе цей фільм украй важливий.
Пролетиш - цього провалу тобі ніхто не пробачить.
А для мене це лише черговий чек.
Я про це дбаю.
Я лечу в Дубай сьогодні у важливих справах.
Я хочу, щоб ти взяв Тревіса з собою до Лос-Анджелеса
й показав йому те кіно.
- Ще неготове. - То приготуй.
Ну, а доти ця свердловина буде закрита.
- Ти що, думаєш, що я на стероїдах? - Так, і я нітрохи не проти.
А питаю тому, що й собі для промо-туру хочу м'язи.
- Ніяких стероїдів. Усе природно. - Доведи.
- Як? - Аналіз сечі.
Гаразд. Але якщо чисто, ти її вип'єш.
Народ. Ви знали, що з Емілі тепер Армі Гаммер?
- "Самотній рейнджер"? - Я думав, вони розбіглись.
Очевидно, що ні.
Я з ним у софтбол грав, він прибацаний. Краще не пробуй.
- Справді? Я постараюсь. - Так.
У нас тут що, на три сотні людей їжі?
А хтозна. Вистачати має на п'ять сотень.
- П'ять сотень? - Плюс Ронда.
Слухай, це має бути показ для своїх, нас цікавлять відгуки.
Розслабся. Черепаха каже, що натовп - це краще.
Спокійно. Всі, хто зайде у двері, підпишуть угоду про нерозголошення.
Де ти усіх розсадиш? На дивані?
Та не сміши мене. У нас є цілий пляж.
Подивись.
Господи.
Це Арі.
- Ало? - Коли саме буде цей ваш показ?
Коли стемніє. А що?
Бо я їду з живими грішми, і нічого з тим не можна зробити.
- Здоров, Сай. - Це він - наш неперевершений репер.
Я радий.
Я не педалі кручу.
- Зазвичай, я бігаю по сходах. - Шик, братан.
Давай, Рас!
Історія Джекіла й Хайда
відображає погляд у вікторіанській культурі
на внутрішній конфлікт - уявлення людства про зло і добро.
Я щось не второпав геть нічого.
Як можна забути вас. Однокласниці моєї доні.
Ви так усіх смішили завжди.
І така буся.
Давай.
Вже заморився?
- Гей, Вінс. Чуєш? Виручи мене. - Так?
Трахни подруг моєї дочки, бо я не хочу.
В англійській літературі є такий собі Джекіл і такий собі Хайд.
І обидва є у кожному.
Ясно тобі?
Я свої сцени тобі покажу, ти впадеш.
Покличеш мене у "Залізну людину три".
- Можна. Але тоді вже в четверту. - Та я згоден.
Дауні - клас. Я обожнюю Дауні. Але ж він застарий.
- Вам би молодого, як я. - Ти ж на п'ять років старший за нього.
- Та пішов ти, Фавро. - Що?
Не взяв мене в "Свінгерів". Нікуди не взяв мене.
Я звав тебе в "Свінгерів", але ти знімався у "Вікінгах".
А в нічну зміну?
Хоч ти й невисокий, це ще зовсім не вирок тобі.
- Я в курсі. - Думаєш, я б зміг вибороти щось,
якби слухав про те, який я малий?
Твоя правда.
Ну а на медовий місяць - до Москви або України.
Це трохи нетрадиційно.
Традиції? Які традиції?
- По-моєму, там стріляють таких. - Це в Уганді.
Краще Гавайї! Там безпечніше.
Колеса, єшки, бублики! Колеса, єшки, бублики!
Думав, ти більше не вживаєш, Біллі.
- Я не вживаю злих наркотиків, Драма. - Давай дві.
Гадаю, Арі не вперше бачить неготове кіно.
Але моє вперше.
Ти дуже нервуєшся?
Забий.
А фотосесії тебе що, не лякають?
Я знаю, на що схожа.
Якщо ви хочете лишитись на показ,
то маєте підписати угоду про нерозголошення.
Ерік, ця хата - шик. Коли Вінс купив її?
Це не Вінса, це Черепахи.
Серйозно? То скільки ж цей гад заробив?
Пробачте, але угода не підписується олівцем.
То виходить, не брехали?
Ти побила чотирьох хлопців за крики в кінотеатрі?
Преса трохи перебільшила. Одному я зламала щелепу, другому носа.
Третього, їх троє було,
третього я просто через плече кинула й він дременув.
Ну а твій хлопець, що він у той час робив?
Хлопця в мене нема уже років зо два.
Фокусуюся на кар'єрі.
Чотири сцени й за це тебе аж на обкладинку журналу?
Скарлет у кадрі не була, а попала на обкладинку.
Були б у тебе її цицьки, взяла б.
Я буду на кількох обкладинках, Драма.
Декому відмовив навіть.
Що це ти наколотив там?
Це коктейль для Еріка.
Вода, екстазі і дрібка віагри.
Видно, я живу якось не так. Бо мої вівторки, зазвичай, інші.
А як ми по середах гуляєм!
Арі. Оце так радість.
- Це мій наречений. Знайомся. Ґреґ. - Ні, Лойд! Ні!
- Ерік Мерфі. Тревіс Маккрідл. - Дуже приємно.
Ерік - менеджер Вінні.
А батько Тревіса дає нам гроші майже на все.
Так, ті гроші стануть моїми,
так що ви вважайте, що це я даю гроші вам на все.
Щоб мене!
То Емілі Ратайковскі говорить з Вінні Чейсом?
- Так. Вона. - Гарненька?
Та я хочу жити з нею. Піду познайомлюся.
- О Боже. - Ерік. Змочи горло.
- Нафіга? - Ти такий млявий. Хворобливий.
- Серйозно? - Аж пожовтів.
Вінні Чейс!
Ти класний! Особливо, в "Аквамені два".
Я вдячний. Але я був лише в першому.
Усі ці коміксові фільми починають у голові мішатись.
Але не "Месники".
Бо п'ять супергероїв на екрані водночас.
- Це було щось, ви згодні? - Так. Таке.
- Тревіс, знайомий з Емілі Ратайковскі? - Ні, але ніби ми давно знайомі.
Я бачив ваш розворот у "Спортс іллюстрейтед".
На морозі. Ви тоді змерзли?
Атож.
А я відчув жар.
Тревіс, Вінні тобі дякує за підтримку, що ти надав його фільму.
- Так. - Понад сто мільйонів баксів.
І я чув, що вам не досить.
Ну, ще б трохи.
Я хочу, щоб мені пояснили докладно.
Я піду вип'ю. А ви спілкуйтесь.
Добре.
Вінс, у вас любов?
О, що ви. Ми дружимо.
- О! То я можу позалицятися? - Ну, так.
Та нащо я взагалі питаюсь?
Не всі ж дівки в місті ваші?
Гей, діловий.
Усе гаразд?
Якось дивно.
Як саме?
Як дівчина гляне, мій член твердне.
Тільки зараз чи постійно?
А ти гарний.
Піду побалакаю з нею.
І правильно зробиш, друже.
Ти крутий хлопець.
Може б я профінансував картину, де ви є?
- А ви бачили якісь мої роботи? - Не бачив цілих.
Але трейлер до нового фільму я дивився разів десь п'ятсот.
Може, ви профінансуєте щось, де я є?
Я - Джонні. Вінсів брат.
О. Привіт. Ви теж актор?
Ага.
- В чому грали? - Та в усьому.
- Ви бачили його в чомусь? - Я бачила.
Бачила його у "Вікінгах".
- Правда? - Так, і в мене він грає.
Там чотири сцени.
Ключові сцени. Він надзвичайний.
- Чесно? - Так.
Я хотів зняти це кіно ще й тому,
що роль у ньому була якраз для мого брата.
- Це змінить його життя. - Дякую.
- Не можу дочекатися. - Я так само.
Ну то як? Починаєте?
- Ще рано, сонце не сяде ще годину. - Поки всі розсядуться, вже й сяде.
- Добре. Я по Еріка. - Забий.
То ти фанатка "Вікінгів"?
- І давно ти тут живеш? - Кілька місяців.
Купив з меблями, тому і враження, що обжите.
Скажи, Черепахо?
Ти що, кокс продаєш?
Ні. Що за питання?
Я спитала, бо востаннє, коли ми бачились, тебе годував Вінс.
Тепер ти наче Спілберґ.
Це я на текілі піднявся.
- Невже? - Так.
І почав займатись спортом.
Мабуть, пілатесом?
Я боксую. І ще кардіо-вправи.
Хвалю.
- Що? - Там що, хтось трахається?
Та ну.
Зараза!
О так.
- Гей! - О чорт!
О чорт!
Тебе я найменше очікував побачити в моїй кімнаті.
- Пробач. - Чого ти?
Це ж гарно. Прекрасно.
А, Ронда Роузі?
Я п'ятсот баксів виграв на вас.
ГІЛСАЙД АВЕНЮ ПРОДАКШЕНС
То ти діва, кажеш?
Я - близнюки.
Це червень, так?
- Так. - Прекрасно.
Ну що, Вінні!
Запускай своє сране кіно!
- А ти не думав грати в баскетбол? - Хочеш найняти мене?
Народ. Як це все розуміти?
Вінс відміняє показ. Забагато людей.
- Господи. - Що?
- Зовсім погано? - Арі, я...
Ти рознервувався, Вінс.
- Невже така херня? - Ти що, це не херня.
- Скажи, що не херня. - Це не херня.
Фільм!
Фільм! Фільм! Фільм!
Дайте фільм! Чуєш, Вінні? Давай! Краще не доводь!
Вінні! Де твій драний фільм?
Ну що?
Фільм! Фільм! Фільм!
Я зараз піду домовлюся.
Вінс. Там уже хвилюється народ.
Я так чудово провів час із Емілі.
Скільки фільм триває?
140 хвилин.
Лихо.
Я короткі фільми люблю. Ну, там комедії всякі. "Нестерпного дідуся".
- Житиме вічно. - Ну все, я скасовую показ.
Чхав я.
Дай Тревісу і Арі ді-ві-ді з собою.
- Ні, Вінс. Слухай. - Я подивлюсь його з Емілі.
Вітаю всіх.
У мене для вас дві новини.
Погана - в тому, що зламався проектор.
Ні! Ні, ні. Вінні, ні!
Але добра,
що до нас завітав
- ...Фаррел! - "Фаррел"? Що за нафіг "фаррел"?
Ти б не погодився піднятися до мене і виступити?
Я приб'ю Вінса.
- Це повна жопа. - Спокійно, Арі, розслабсь.
Розслабся? Одного колумбійського футболіста
підвісили за член за те, що забив у свої ворота.
Оце й нас чекає, якщо буде так.
Вінсовій кар'єрі прийде кінець, я пролітаю, і ти теж, друже.
От тепер розслабляйся!
Я ж не багато прошу.
Щастя-здоров'я дітям, миру на землі.
Моїй цицьок більших. Я ж нечасто...
- Милостевий... - Що ти робиш?
- Нічого. - Ти навіть не лягав.
Просто...
Ти що, молився?
Так. А що, не можна?
Ти ж наче не віриш у Бога.
Інколи вірю.
Вже друга. А ти сів дивитися кіно опівночі.
Я майже готовий.
- Я починаю. Ти зі мною? - Ти ж не хотів.
Відсмокчеш , якщо кіно херня. Вгамуєш біль.
Удачі, а я пішла спати.
Кохаю.
І я тебе.
Не підстав мене, Вінні.
Не підстав мене.
СПІЛЬНО З "ГІЛСАЙД АВЕНЮ ПРОДАКШЕНС"
ПРЕДСТАВЛЯЄ
ФІЛЬМ ВІНСЕНТА ЧЕЙСА
"ХАЙД"
На жаль, усі вечірки закінчуються.
Та перестань. Емілі ніколи б не переспала з тим жлобом.
- Кажу тобі - вона пішла із ним. - Ну пішла. То й що?
Ці багатенькі завжди хочуть не рівню собі.
Як Черепаха Ронду?
Облиш. Вона скоріше йому трахею зламає, ніж трахатиме його скелет.
Дурні.
Есемески цілу ніч писала, плюс відверте фото прислала.
- Аж два! - Та годі.
Це ж анонс до бою!
Але він ще не вийшов.
І ще пише: "Машину вишлю по тебе за півгодини". Так що, ось вам.
Знайшла собі дурника.
Їй треба щось від тебе. І це не твій член, бро.
Він правий. Грошенят вона від тебе хоче.
Ти ж міні Марк К'юбан.
Нехай. Друже, я згоден працювати з нею, а не спати.
Ага, не вмієш ти брехати, друже.
Або твої таблетки для схуднення містять естроген.
- Здоров. - Ранок добрий.
- Є щось від Арі? - Радіомовчання.
Та може він ще й не дивився цей фільм.
Так, ді-ві-ді-плеєр, може, накрився.
Сідай, брате. Твоє улюблене.
Це здобні круасани.
Яйця "Бенедикт" під соусом "беарнез" із хересом.
І свіжо вичавлений сік гуави.
Це ти любиш.
Джонні, щиро тобі дякую, та я не голодний.
Ну чого ти? Хай не сподобається, плюнь і розітри.
У душі він досі агент сраний.
- Ну правда, брате. Що тобі той Арі? - Та пішов він.
Хай гуляє.
Спасибі.
Це Арі.
- Він нас чув? - Що пише?
- Просить, щоб ми вийшли. - Нащо?
Ух ти.
- Просто лялечка. - І навряд чи це від люті.
Що ти, він у захваті.
"Вінні. Фільм у вас бомбовий.
Бомбовий. І Еріка хвалю."
А про мене нічого немає?
"ФЕРРАРІ" АРІ"
Заціни, заціни.
Еге ж! Давай газуй!
Мені потрібна відповідь, Арі. Часу небагато.
Церемонія буде в моєму домі, тобі мало, Лойд?
Ні. Хоч з твого боку це надзвичайна щедрість.
- Я просив тебе про інше. - Дай більше інформації.
- Якої? - У чому ти там будеш?
У білому навряд чи.
- Бо тебе стільки трахали, що... - Арі.
Гей, Ліам.
Іди в сраку, Арі.
Простив би нарешті мені. Ні?
Гей, Шіндлер! Я також єврей!
- Арі? - Слухай, Лойд, я люблю тебе.
Але на жаль, це не варіант для мене.
МІСЦЕ АРІ ГОЛЬДА
Якого?
Гей, Арі. Це ти припаркувався?
Моя студія. Захочу, взагалі не паркуватимешся тут.
Пішов ти в зад!
Ну, і що за козел припаркувався на моєму місці?
На жаль, не знаю.
Добре, просто плюнь на машину, я в гуморі.
Арі, то моє авто.
До вас Тревіс Маккрідл.
- Я вже сам це бачу. - Пробач.
- Не знав, де поставити. - Не біда.
Що скажеш? Сподіваюсь, подивився вчора шедевр Вінні Чейса?
Еге ж. Ти хвилинку маєш?
Так. Щоб нас не перебивали.
Добре. Про сімейну терапію не забудьте.
І, Арі. На його машину плювати?
Гарно в тебе.
Так. Краса, ага?
Не те що офіс мого батька.
Напевне, у нього офіс ще гарніший.
Ні, мій батько не любить витрачати на всякі екстравагантні інтер'єри.
Гроші він більше вкладає у виробництво.
Байдуже, чи то свинячі вуха, щоб собакам жувати, чи метан,
який, щоб людей на Близькому Сході труїти.
Так. Що ж, я його набирав недавно. Жду дзвінка.
Я попросив, щоб він не дзвонив, поки ми не поговоримо.
Я не вважаю цей фільм шедевром, як ти, Арі.
- Ні? - Ні, це щось менше трохи.
- Як мені видається. - Ну...
А що ти закінчував, що так кажеш?
Я вчився в Остінській кіноакадемії один семестр,
і мої викладачі казали, що в мене є смак.
Я бачу це по твоєму одягу.
Арі. В мене є думки про це кіно.
І мій батько хоче, щоб ти ставився до них серйозно.
"Думки"? Занотовані?
І їх багатенько.
Та найголовніше: позбутися отого зведеного Вінсового брата.
- Драми? - Так.
Він тільки все псує. Нафіг його.
Але найскладніше те, що у тій сцені я був єдиний живий.
Усі інші були мерцями.
І як це вплинуло на твою гру?
Ніяк.
Ти що? Адже я актор.
Якщо піддатися, то що б вийшло?
Це дуже цікаво.
Так.
А зараз, люба, покажи мені сосок.
- Ну? - Щось ненормальне.
Це відучора вже третя сесія буде.
Та це я перед своїми завтрашніми пробами хвилююсь.
А твій голос - як музика. Це комплімент такий.
Добре.
Розстебнися.
О так, мала.
Отак.
О, це вже інша справа.
Джен!
О це, мавпо, ти робиш?
- Ти ж поїхав до Чатсворта! - Хто цей засраний невдаха?
Ну навіщо звати невдахою?
- Та накинь ти хоч одяг! - Боже! Що ти взагалі тут робиш?
Я знайду тебе, чуєш? Так і знай. Я тебе відшукаю.
- І ти заплатиш мені за все! - Джонні, пробач мені.
Гей, Джонні, підкинеш на монтаж?
- Так, момент. - Ти чим тут займаєшся?
- Мені що, горілкою торгувати? - А в тебе вийде.
- Я ж навіть не п'ю. - Чесно?
То нехай. Я маю сотні ідей.
Наприклад, інтернет-фітнес. Або власна лінія одягу.
Що, по-твоєму, мій бренд негодящий такий?
Я вірю, що ти здатна на більше. Ні?
А у нас це що, бізнес-нарада?
- Бо я не знала. - І я не знав.
Це побачення?
Коли це тільки бізнес, я не готую.
Холера. Я думала, нормальний хлопець мною цікавиться.
Звичайно! А хто ж.
Худі хлопці, які менше за 100 кіло, навіть і не підходять. Я знов повелася.
- Та ну, не вигадуй. - Пішов.
- Де двері, ти знаєш. - Ну, Рондо. Ти чого?
Ти що, хочеш, щоб я тебе побила?
Я подзвоню.
Знайди собі таксі.
Чмо нещасне.
Що значить, він не дає більше грошей? Це як?
Я працюю над цим.
- Ти ж казав, його думка неважлива. - Неважлива, я працюю над цим.
Що ж. Тоді поспішай, ми не закінчимо фільм без грошей.
Серйозно? Мені ці гроші потрібні самому!
Я радий. Ти Вінсові говорив? Він на монтаж їде.
Я тобі кажу. Твоя робота - не тільки в бюджет не вкладатись,
а й казати йому такі речі.
Ти дзвони йому. Я іду на курси мам.
Оце працівник.
Іде на курси мам посеред середи. Задовбав ти.
Привіт.
- Так хочу на сеанс. - Даремно. Все одно гроші на вітер.
- Привіт, Келсі. - Арі, Меліссо.
- Привіт. - Все добре?
Ні, я в дупі.
І ви теж, якщо сюди прийшли. Щасливо!
Це буде класно.
І вдих.
Раз. Два. Три.
Не спиняймось.
Як тобі ім'я "Раян"?
- Для хлопця чи дівчинки? - Для обох.
Красиве.
Раян Мерфі серіали знімає.
Ти думаєш, його будуть плутати з нашою дитиною.
Якщо назвемо Раяном Мерфі, то мабуть.
Чого Чед Лоу вирячився?
Гей. Що нового?
- Перестань. - Я не знав, що в тебе хтось є.
Та ми зустрілися раз чи два, подумаєш.
А що про це його дівчина думає?
Вони не разом.
А що ж вони роблять на курсах мам?
А що ми на цих курсах робимо?
- Це місто приречене. - Так.
Ти знаєш, нам з тобою краще одне одного не розпитувати.
Ти права. Скажи, але ти ж ні з ким не спиш?
Господи. Ти жартуєш?
Бо тобі ж не можна. Правда?
Адже ти з дитиною. Щоб не нашкодити.
Та годі, Ерік. Ні, сексу в мене не було.
І не тому що я цього не хочу.
Я не впевнена, чи ти знаєш це,
часто вагітні жінки сильно хочуть.
Проблема в тому, що ніхто не хоче мене.
Я тебе хочу.
Це ти до чого ведеш?
Може, ти мене кохаєш, повернути мене мрієш?
До чого тут кохання? Я говорю про секс.
Кажу, що я з тобою пересплю, хоч зараз, якщо потрібно.
І не треба зайвих емоцій.
Та мене навіть ніхто не обійняв за півроку.
Я бачу, що вже пішли емоції.
- То що, до мене? - Серйозно?
Так, ну а що такого? Ти чистий, я знаю.
- Слоун. - Що?
- Я не зовсім чистий. - Ти про що?
Я трахнув одну вчора.
Це ту, що "хоче твого болта"?
Ні, це не та.
Власне, з тією я теж вчора переспав.
- З двома за 24 години? - Я цього не планував.
Ну знаєш!
Нащо ти зі мною настільки кристально чесний?
Бо такий вже я є.
- І мабуть, через те ми і розбіглись. - Ні.
Ми розбіглись, бо ти мою мачуху трахнув. Не забувайся.
А ти тоді сказала, якщо я зізнаюсь, то ти пробачиш.
Сама не забувайся.
Старалася.
Не переїхала до Нью-Йорка, бо я чесно старалась, повір.
Я подзвоню.
- Ало? - Це Мелані.
Щоб був у "Літл дор" за півгодини.
- Не думав, що ти подзвониш. - Я не просто так дзвоню.
Я вагітна. Не з'явишся за півгодини,
далі тобі мій адвокат дзвонитиме.
Ерік.
Я аж сама собі не вірю,
та я б спробувала ще.
Ти чуєш мене?
Окей, поговорили.
То нащо ви кинули приймати те, що помагало вам "від злості"?
- Здається, не допомагало. - Чого ж?
Зате це впливало на мене так, як мені того не зовсім бажалось.
Виникали якісь проблеми з ерекцією?
Я не казав цього. Чи казав?
- Він важко закінчує. - Можу цілу ніч кохати.
Бум.
І зараз він почав поводитись так, як і раніше?
Це як машина часу.
Така поведінка ледь не розбила ваш шлюб.
Так.
Я що, неправду кажу, Арі?
Ні. Я чую від вас саму брехню, а не правду.
Я обіцяв дружині, що як знов запрацюю,
буде справжній рай, так і стало. Я тільки гуляю, всміхаюсь, ось так.
Від таблеток я тихим не став, зате й член від них перестав стояти.
Не вистачало зла на все це. А в неї жіноче горе було.
Знаєте, в мене якраз маленький стрес.
Ми зняли кіно могутнє. Подивитись його я зміг тільки вчора.
Воно безмежно чудесне.
Та раптом ця мініатюрна версія Фореста Гампа вирішує викинути
з цієї картини зведеного брата мого режисера,
а цей його довбаний сраний батько хоч подзвонив би і слово сказав.
О так. Я занадто бішусь. І це ж норма? Ну?
Не будемо фокусуватися на роботі.
- Розкажи про сьогодні. - До чого це взагалі?
Він влаштовує у нас весілля колишньому асистентові.
- Цей асистент мені наче доця. - Ти навіть не спитав мене?
- Бо думав, ти будеш рада. - Що 300 геїв ганятимуть по подвір'ї?
Що це в тебе за гомофобські заяви?
Він казав, що весілля буде в римських тогах і з багатьма скляними членами.
Це ж анекдот. Я жартував.
У нього настрій скаче.
Однієї миті він у трубку кричить, а тоді молитися на підлогу падає.
І я нутром відчуваю, що він може рвонути практично будь-якої миті.
Я поясню.
- Я просила вимкнути. - Я ж вимикав.
Це, може, Техас або Вінс.
Це зі студії.
Нову модель мені купила, я ще не розібрався.
- Вимкни його зовсім. - Та я не вмію.
Це зі студії знов.
- Не відповідай. - Важливе щось, може.
- Ні. - Можливо, Техас або Вінс.
Я маю взяти.
- Що? - Ти що, монтаж картини Вінса...
...синові Ларсена Маккрідла показав?
Показав. Ти звідки знаєш?
Бо монтажер дзвонив.
- Каже, той з нотатками прийшов. - Чорт.
- А Вінс є? - Нема.
Але малий сказав, я цитую:
"Цей режисер-красунчик чекатиме
разом з усіма іншими, скільки я захочу."
Арі.
- Арі. - Часу немає.
Я уважно слухаю.
Ну, може, й хотіла переспати. Пробач.
- Так. Усе ти. Ти переконав мене. - Ну, то попроси пробачення.
Я вже дзвонив. Потрапив на автовідповідач. Двічі.
Послухай, Черепахо.
Мені й так гівна вистачає.
Чужих дівчат не трахай і не буде.
- Вона не казала про хлопця. - Я б не турбувався.
Якщо вона тебе не здасть, як він тебе знайде?
А що, як він мене впізнав.
Та не хвилюйся за це! Шанс один до мільярда.
- Може, годі знущатися? - Ти чого?
Та в чому проблема?
Знаєш, яка в мене завтра проба?
Третя жертва в "Менталісті".
- Старого танцівника балету грати. - Цікаво?
Люди вже 20 років як на чмо на мене дивляться.
Але у Вінса в фільмі...
Здається, я щось відчув.
Я молю Бога, щоб помітили.
Щоб усе помінялося.
Відчуваю, що так і буде.
Дякую.
- То не Ерік? - Ні.
- Хіба! - Таки він.
Чекай.
Гей, Ерік!
- Ти чого це? - Нічого.
Де твоя машина?
Пішки в Лос-Анджелесі? Ти немов дурень.
Моє життя скінчилося.
Агов, Тревіс! Відчини!
- Я говоритиму тільки з Арі! - Про що? Відімкни!
- До тебе є розмова! - Вінні, здоров.
- Марк, чим займаєшся? - Роблю озвучку в "Теді Три".
- "Три"? А скільки їх всього? - Та я б зняв і 20, якби міг.
В монтажній замкнулась твоя дівчина?
Мій співфінансист.
Жартуєш? Мої хлопці зараз двері виб'ють.
- Оцей Хом'як, він скажений. - Я скажений.
- Вінні. - Привіт, Арі.
- Що за гівностудію ти тут влаштував? - Марк. Все. Вгамуйся.
Чуєш, Арі, ти зроби щось.
Люди подумають, що так ти ставишся до всіх своїх режисерів.
- Так. Що за фігня? - Слухай. Я працюю над цим.
Ерік каже, що отой більше не дасть грошей.
- Так можна? - Арі.
Я не знаю.
- Кіно не сподобалося? - Яка різниця?
Не хитруй.
- Так, серйозно. Арі, скажи щось! - Не хитруй, відповідай.
Проблема у Драмі. Хоче його вирізати.
- Джонні? - Це херня, Вінс.
Я знімаю реаліті-шоу "Волбурґери".
Якби схотіли вирізати мою матір, я б повбивав.
Навіть якщо вона ніяка, як і Драма.
Оце Реджі із "Джордан". Вам потрібне взуття?
- Ні, не потрібне, Марк. - Ясно.
- Не дам вирізати Джонні. - Ні. Це ясно.
Я постараюся.
Дивись мені.
От чорт, це Арі Ґольд.
Селюка, що в мене у третій монтажній сидить, викиньте звідти геть.
Запручається, маєте мій дозвіл знести йому башку нахрін!
Ти як той гравець з баскетбольної ліги.
Уяви, що хтось питає: "О, у вас двійня?"
А Ерік: "Ні, це не двійня. Одне дитя жовтневе, а друге квітневе."
- Це як в ірландській сім'ї. - Ви обидва коміки.
- Але як мені бути? Серйозно. - Перестань. Бо чи й твоє воно?
- Чого вона хоче? - Чогось хоче.
- Ви не чекайте мене. - Та ні. Ми дочекаємось.
Він придурок репаний. Хто його послухає?
Хтось таки слухає, бо фільм дозволили монтувати.
- Цього замало. - Що?
Мій агент дзвонив, бо "Просто Джаред" питає, чи ми пара.
Знаєш, та байдуже. Скажи щось, що вважаєш за потрібне.
Були іще питання.
- Які? - Думають, що з фільмом проблеми.
- Адже ти скасував показ. - Сказитись.
- І що ти сказала? - Що фільм прекрасний.
Що тут скажеш?
Так.
Перестань.
Гарнюній, а в собі не впевнений.
Подзвоню Еріку.
Що ви тут забули?
Зголодніли.
ВІНС
Ерік.
Привіт.
- Пола. - Так, ти Пола.
- Як справи? - Добре. Не чекала тебе зустріти.
Я хотіла поговорити, а ми й номерами не обмінялись.
Так, я пошкодував про це.
- Можна підсісти до тебе? - Та тут людина прийде.
- А може, я краще тебе наберу? - Ми вчора сексом займались,
- ...тож я все-таки сяду. - Добре.
- Це ж та, що він учора трахав? - Наче схожа.
- Це вона - вагітна? - Я вже давно заплутався.
Я хочу сказати, що для мене це було надто швидко.
Я не роблю цього так одразу.
О, я теж.
Це ти так на мене вплинув.
Учора ти був такий милий, невинний.
Це гра?
- Ні. - Чесно?
- Вітаю. - Привіт.
- А це що, друга? - Не знаю. Мабуть.
Це буде страшно.
- Може щось зробити? - Так.
- Знімати. - Ти подружку привів?
О ні. Це випадково, ми вчора познайомились.
Вона - твоя дівчина? Бо вчора ти казав, що в тебе нікого нема.
Нема. Нема дівчини.
Ні-ні, я не його дівчина.
Дозвольте.
Хоч сексом ми займались,
ще вчора.
Ти серйозно? Як і ми.
- І ти теж завагітніла? - Я ще не знаю.
Ну то перевірся, бо, здається, живчики в цього хлопця дуже моторні.
Добре, я сходжу до гінеколога.
У вас о котрій був секс?
Вранці. А що?
Тоді твоє щастя.
Саме тому я й хотіла поговорити з тобою.
Трохи аж соромно.
- Сходив би й ти до лікаря. - Що?
Якось не хочу говорити це при ній.
Говорити про що?
Що ж, можливо, в мене є дещо. Навряд чи воно заразне.
Помовчала б. Я не до тебе.
- Ну ти даєш! Якийсь герпес, чи що? - Щелепи свої стули.
Послухайте. Я не знаю, що сказати вам обом водночас...
Може ти перепросиш за те, що виявився звичайним козлом?
- Я не козел! - А по-нашому - гад.
Ти обманюєш довірливих наївних дівчат.
- Абсурд. - Чули ми таку туфту.
- "Ми"? - Ми з нею разом жили, Ерік.
Зустрілись цього ранку, розговорились.
І раптом прозвучало твоє ім'я.
- То ти не вагітна? - Ні.
- А у тебе нема герпесу? - Ні!
Це ж клас!
Та це безглуздя.
Ні. Це не безглуздя. Я все збагнув.
Дякую. Тобто, я не дякую, але перепрошую.
Що це було?
ХАЙД
Надто блідий. Так, фільм буде претендентом на "Оскар".
Але привабливий він і комерційно.
Хай постер покаже тим беззубим жителям Техасу,
які нюхають мет-кокаїн і трахають своїх сестричок,
що є інші варіанти провести вечір.
Кіно ніхто не бачив, Арі.
Ді-ві-ді вже записують, усі подивляться.
- Ти бачив? - О так.
- Це воно? - Це воно, Дейно.
Я вночі глянув.
Аж так "воно", що коли сьогодні всі розійдуться,
я прокрадусь на майданчик у Хайдову лабораторію та подрочу в мензурку.
Арі. Дзвонить Джон Елліс.
- Ну, голова правління. - Я знаю, хто це.
Він тут зараз.
- Джон Елліс на студії? - Так.
Що сказав?
Сказав, щоб ви як сраний віник бігли до нього.
Що йому сказати?
Нехай цей сраний віник шпарить до мене в офіс.
Зараз!
Арі. Арі!
Він сказав як?
Мале падло.
Арі. Вітаю.
- Чому прем'єра 4 травня? Як це так? - Я не маю на це часу.
- Вирішу з маркетологами. - Ти що? Ти це серйозно?
Одночасно з Тайлером Перрі. Нові "Голодні ігри"? Нас розмажуть.
Так. Я тебе не чую.
Воррен.
- Що ти зробив Джону Еллісу? - Нічого.
- Забув, що ця студія моя? - Забудеш тут.
Тоді розбирайся сам.
Гаразд. Дякую, Воррен.
- Арі! Арі! - Я не до тебе, Джес.
Не зрозуміла.
Я розмовляла з довбаним Ківесом.
І він каже, що ти ще й досі не схвалив мій останній проект.
- Ти здурів, чувак? - Я розумію. Джес, для чого...
Думаєш, мені потрібен той зомбі-апокаліпсис? Що за херня?
Вали новачка-режисера,
йому аби постити в інстаґрамі мій зад: хештеґ-Джессіка-Алба-ззаду.
Це нормально?
Не даси добра на мій проект,
- ...то я й від цього відмовлюсь. - Дам.
- Клянись. - Я клянуся, я дам.
- Клянись. - Я дам. Я дам!
- Зуб даю! - Клянись! Зуб давай!
Ти що, розум загубив?
- Розслабся, бережи серце. - Воно в мене здорове.
Поки що.
Дебільний жарт.
Ти казав мені, що я не відповідатиму перед Маккрідлом.
Що ти будеш просити грошей, тоді ще ніхто не знав.
Не має значення, яка ціна. Головне - прибуток.
- На цей раз заробимо стільки... - Арі, та я ризикував своєю репутацією,
щоб ти тут працював.
Ні, насправді ти мене просив.
Згадуєш? Своє місце пропонував.
Але передумав і сказав: "Хай потім. Спочатку - наука."
- На один рік. - І це називається "наука"?
Світ міняється, такий закон.
Мінімізація ризиків.
І максимізація нашого становища, підтакувачів тих стадників?
Казав же, їхніх грошей на це кіно я взагалі брати не бажаю.
- Я не хотів їх. - Рада обурена.
І я також.
Як масштабом витрат, так і твоїм рішенням.
Вся річ у Вінсі.
Тільки ти хотів, що він був режисером фільму, тому ти наполіг на цьому.
Тому ти й бачиш мене наступником.
- Бо я наполегливий. - Це лише твоя думка.
Я відсторонюю тебе. Дейні Ґордон доробить.
Ми зняли таку бомбу, а той ідіот хоче все зіпсувати?
А половина всього негатива походить від батька того "ідіота".
Сам знаєш. І він, якщо захоче, може все знищити.
- У тебе... - Дейна все владнає.
А ти не втручайся у це.
Джон. Так не можна робити.
Арі, я вже зробив.
Ерік, якого лисого? Я тобі дві години дзвоню.
Пробач, телефон здох. Ти не уявляєш, через що я пройшов.
- Усі дівки тут ненормальні. - Я більше не торкнуся до них.
Саме через це? Чи тому що не дають?
Хлопці, чекайте. Я дуже вас люблю,
але мені плювати на те, про що ви говорите.
Є велика проблема з Тревісом,
і мені знов потрібен мій менеджер і продюсер.
Добре.
То Арі сказав, чому не дає грошей?
- Забракував? - Що не так?
Це я?
Молю. Не добивай. Скажи, що не я винний.
Послухай, Драма. Ти якийсь хрін самозакоханий.
- Не навколо тебе світ обертається. - Справді, Драмо.
Вирізай мене.
Джоні, годі.
Ні. Це вирок.
Це ж ясно.
Я - ніхто в цьому житті.
І скажіть, чого я так люблю вихвалятись. Коли нема таланту.
Стули пельку й заховай флягу.
- Якщо вже п'єш, пий мою текілу. - Мужики п'ють тільки віскі.
Вінс!
Я не хочу, щоб через мене кіно зарубали.
Хто талант, вирішувати не нам. І я нарешті змирився.
Скажіть йому.
Джонні.
Кіно вийшло таким завдяки тобі.
Завдяки Ерікові.
І навіть Черепасі. Ми робимо свою справу,
а не те, що скаже нам якийсь сраний синок багатого татуся.
Ті чудовий в цьому фільмі. Скажіть йому.
Я взагалі не знав, що ти граєш так круто.
Дякую.
Розслабся, розрулимо.
А як не вийде раптом, то повернемося жити в Квінс до мами.
Я не хочу назад у Квінс, бро!
Не парся!
Я люблю тутешню погоду.
- Ало? - Упізнав?
Я довго шукав! Тарвольд із "Вікінгів".
Я тебе пошматую!
Чувак, знаєш що?
Я і так вмер.
З'являйся швидше!
О! Привіт.
- Тревіс. Дякую, що прийшов. - Це я вам дякую, хлопці.
- Вітаю. - І ви тут будете?
Е, так.
Добре. Отже.
Вибачте за те, що сталося, Вінс.
- Цей Арі. Не хотів мене слухати. - Він, мабуть, оберігав мене, він такий.
А я свої гроші оберігаю. Я такий.
- Ми розуміємо це. - Пробачте.
Я знаю, що ми знайомі. Та хто ви такий, нагадайте.
- Я продюсер цього фільму. - І ще мій менеджер.
О! Так!
У програмі Пірса Морґана вертіли піцу, так?
Вінс, ви врятували більше людей від біди, ніж Червоний Хрест, га?
Я зібрав найкращих людей.
Сподіваюсь, ця думка вас заспокоює.
Тож, Тревіс. Я хочу почути твої думки.
- Я чув, ти забракував мого брата? - Так.
- І є за що. - Ну...
- Тут я не згодний. - Бо ви з ним дуже близькі люди.
Ви цього не бачите, бо він ваш брат.
Як митець, я без упереджень.
Можливо, його персонаж чимось іншим викликає антипатію, Тревіс.
В картині він у ключовій ролі, і плюс фінальна сцена.
Я не уявляю, як його можна вирізати.
Так. Здається, оте "щось інше" справді є.
То щось іще у фільмі не добре?
- Я вручив Арі цілий список. - А можна трохи конкретніше?
Ну, ви ставите мене у дуже незручне становище.
Мало того, що ви режисер, ви іще і граєте в картині.
Нічого, я зовсім не ображуся.
Це ж кіно, і існує багато нюансів,
тож скажіть: що саме вам не сподобалося?
Ну що ж. Добре.
Окрім вашого брата,
не сподобались ви.
Розумієте, я сам здивований, Вінс, адже я ваш величезний шанувальник.
Я чи не єдиний, кому ви сподобались у фільмі "Медельїн", так, я не брешу.
Але це? Ви ніби намагалися якесь "божевілля" створити,
як Джонні Деп у тих "Піратах Карибського моря".
Але що він зробив? Він ризикнув.
І могла вийти дурість, але все спрацювало.
А те, що ви зробили,
не працює.
Може, через те, що ви режисер.
І через плече вам тільки приятель ваш заглядав.
І не було нікого, хто б взяв і сказав:
"Ей, це ж якась нісенітниця вийшла, друже".
Бо гівно є гівно.
Треба було б дати йому прямо в торець.
- О, повір, я ледь стримався. - А може, ми сліпі і я справді нездара?
А знаєш, що?
Не сумуй. Адже і я нездара.
- Що, добре, мила? - Так, Арі.
- Це правда? - Так.
- А чи прекрасно? - Прекрасно.
- Не бреши мені. - Що ти.
- Скажи ще раз. - Чудово, Арі.
- Ще раз, люба. - Чудово!
Це найкращий фільм в житті Вінса!
Коли ти кінчиш?
Іще ліки діють, люба. Не зможу, напевне.
Тоді злазь, бо я дійшла вже хвилин 20 тому.
Пробач.
Цей ковбой дістав мене.
Я мало уваги приділяю тобі, люба.
Але ти знаєш, що я не ради грошей вернувся, а щоб спадок залишити.
Щоб сім'я пишалась.
Я це по-своєму зробити хочу, а він мене як коня стриножує.
Як Тоня Гардінґ.
Але я знаю. Він брехло.
Драма грає, я вірю, що фуфлово.
Але Вінс?
Ні. Абсолютно впевнений, що це обмова.
І що йому вдієш?
Гаду цьому?
Дякую, Гектор. Я недовго.
- Арі, а де костюм? - Я сьогодні так.
Звідки в тебе адреса?
Мій офіс бронь оформлював.
- Можна зайти? - Ні.
Ти чому на дзвінки мої не відповідаєш?
- Арі. Я зараз не сам. - Я переживу.
Перепрошую.
Я не думав, що ти саме в роботі.
Може, мені охорону покликати, щоб тебе виперли звідси? Як тобі таке?
Я того не планував, та існує така штука - протокол.
- Навіть у цьому дурдомі. - Мій батько тебе грохне.
Знаєш, я не певен, що він встигне.
В тебе цілий каталог змін. Я прочитав все, що ти плануєш.
І я застрілюся сам, бо ти абсолютно безглузді речі написав.
Так і є.
- Про що ти? - Я не мав вибору, Арі.
І як я мав на це реагувати?
- Вінсент Чейс зіграв просто супер. - Фігня!
Неправда. Його миле личко усе руйнує! Псує!
Як же ти йому поправиш лице монтажем?
Звісно ніяк.
Тому я сказав батькові: "З цього добра не буде.
Дай їм ще грошей.
Але хай знімають один фільм з іншими акторами і режисером."
Ти подумав? Уявляєш, скільки це буде коштувати?
Знати - це твоя робота.
Але ж існує цифровий, дешевий спосіб.
Знаєш, я торік Тупака Шакура на сцені бачив.
А його вже 20 років немає.
На вечірці ти Вінса не сахався.
Кохав майже.
Яка причина?
Я не розумію, про що ти.
- Що сталось? - Я не знаю, про що ти в біса говориш.
Та якщо не підеш негайно, я чесно гукну охорону.
Та ну. Перепаскудить кіно за сто мільйонів баксів
- ...через особисту проблему? - Так Арі каже.
Хоче, щоб мене замінила голограма.
А він так може?
Якось мене замінив цифровий персонаж.
Та це ще до зйомок було.
Та що я зробив цьому ідіоту?
Руку потис, як знайомився? Буває, з півдня не пробачають поганих манер.
Та наче.
Народ. Армі Гаммер наближається.
От мудак.
Вінні Чейс. Пекельний діджей.
- Здоров, Армі. - Ти знав?
- Чув про нас з Емілі, правда? - Емілі? Я думав, ви розійшлися.
А хіба це щось міняє?
Хай тепер це не до речі.
Та потім я підкрадусь непомітно ззаду
й позбавлю тебе життя, я клянусь.
Ти це вже знаєш. Так, Драма?
Доїдайте салатики.
- І що це було? - Навіть більший, ніж я думав.
Чого не сказав, що ти не з нею?
Бо я з нею.
- З нею? Давно? - Я після вечірки...
поїхав до неї. Вона якраз додивилась кіно з Тревісом.
Що?
Ти що? То це усе через якусь дурнувату дівчину?
Хлопці, ви ненормальні.
Як ти міг переспати з Емілі й не сказати нам?
Я маю звітувати?
Та половина всього задоволення -
- ...це розказати про все своїм друзям. - По-різному розумієте задоволення.
- Це неймовірно. - Ти про що?
Учора Тревіс ще ніяк не міг про це дізнатись.
- Ніяк. - Чого ж.
Він міг чекати під її будинком, після того, як вона його виперла.
Це ж тільки ми не здогадалися, що ти там будеш.
Облиш. Не сміши.
- В нього не жовтий "Ламборґіні"? - Він на ньому на студію приїжджав.
Хай Бог милує! Одну ніч не міг почекати?
- Це роботи цілий рік. - Це визначить життя на 20 років.
- Я сподіваюсь. - І воно того варте?
То що, я мав відмовитись від неї, бо її хоче цей лось?
Невже ми такі?
- Я б її трахнув. - Я б теж.
Моя б на це навіть згоду дала.
- Та пішов він. - Серйозно, пішов він.
Він не потрібен, я докладу ті вісім мільйонів.
Може ти нам зараз нове кіно знімеш?
Ні, без жартів. Не тому що тебе люблю, просто фільм чудовий.
Дякую, Черепахо, але я не хочу так.
- Я сам докладу. - Можемо навпіл.
- Дякую. - Я - пас.
Я зворушений цією взаємною любов'ю, але у вас не вийде.
Це фільм Маккрідла, він і без вас обійдеться.
- То це усе? - Ні. Я владнаю це по-своєму.
- Як? - По-своєму, сказав же.
Маю ідеї. Бувайте.
- Бувай. - Бувай.
Невже ми нічого не можемо?
На третю в мене проба. Прорепетируєте зі мною?
- Ні. - Відчепись.
- Ронда прислала ес-ем-еску. - І що пише?
Пише: "Якщо просиш пробачення, будь мужиком. Приїжджай."
То що, ви зі мною?
- Можна. - Можна.
Ви є володарем свого всесвіту,
якщо володієте своїм фізичним всесвітом.
Я вже, щось, придумав.
Спокій і контроль дихання -
це ключі до успіху.
Я щось придумаю.
Відкиньте свій страх.
Бо страх здолає вас.
Хай ніхто з людей не побачить мій страх в душі.
Я навчуся вимикати телефон, що не дає ніяк заспокоїтись!
- Що? - Я все про весілля.
Лойд, в мене інші справи,
ніж батькувати, як той гей на весіллях геїв всяких.
Пошукай хлопців на "Грайндер".
- Думаю, хтось погодиться. - Слухай, Арі.
Я щойно розповідав цілому класу восьмикласників
про майбутнє роботи агента.
Я дивився в їхні обличчя і зрозумів: мій батько не приїде на моє весілля.
Це не моя проблема, Лойд.
- А сказати, чому? - Мені байдуже.
Бо він не спілкується зі мною відтоді, як я зізнався йому.
А до того він не знав? Йому що, повилазило?
- Ти мені майже як батько став, Арі. - Лойд! Зрозумій вже мене!
Я зараз голову ламаю, як себе врятувати.
У це кіно я хтозна скільки інвестував.
Інвестують в людей, а не в продукт.
Це моя філософія. Рекомендую.
- І ще, Арі. - Що?
Я тебе люблю.
Курва!
Курва-курва!
Курва!
Ми ще встигнемо піти. Вона нас не бачила.
Ну все.
Ей, Ронда!
Привітик. Що, без підтанцьовки вже не виходимо?
Вибач, Вінс.
- Я хочу попросити пробачення. - За що просити пробачення?
- Ти все не так тоді зрозуміла. - А що розуміти?
Я хотів...
- Ні, я хочу зустрічатися. - Чого ж ти завів мову про бізнес?
Бо оцей підбив мене. Сказав, такий, як я, тебе не зацікавить і...
Не дозволяй, щоб інші мужики тебе научали, як поводитись з жінкою.
Особливо, оцей.
Слухай, Ронда? Черепасі ти подобаєшся.
І повір, йому плювати на бізнес.
- В цьому місті всі мутні. - Та не я. Я, неначе, скло.
Ну, дай мені це довести. Я все зроблю. З тобою вийти на ринг?
- Я дам бити себе цілий раунд. - "Даси"?
Він трохи боксує й займається кардіо-вправами.
Я навіть не відбиватимусь.
Ти не вистоїш проти мене й 30 секунд. Ніколи.
- Я тебе скалічу. - Якщо вистою 30 секунд...
- ...влаштуємо нормальне побачення. - А якщо 60, то хоч трахни.
- Скільки часу? - Три секунди!
- Що робити, що робити? - О, рятуйся!
- Чувак! - Молись!
- Я руку зламаю. - Ні!
- Здавайся, чуєш? - Час?
П'ятнадцять секунд!
Чуєш? Здайся!
- Скільки ще? - 10 секунд!
- Ти думаєш, лякаю? - Здавайся!
- Ти не зробиш! - Воно того не варте.
- Ще трохи! - Ні, я не здаюсь.
- Я хотів тебе запросити! - Гаразд.
Офіс Ларсена Маккрідла.
- Це Арі Гольд ще раз. - Містере Гольд, я кажу вам удвадцяте,
що пан Маккрідл з вами поговорити зараз не може.
А я удвадцяте кажу: знайдіть його.
- Де Дейна? - На нараді.
Наберіть знову і скажіть, що у його сина неприємності.
З Тревісом все добре?
- Бачили фільм "Заручниця"? - Так.
Тоді я персонаж Ліама Нісона.
а пан Маккрідл - моя жертва, якщо він не озветься!
- Чи було щось від Дейни? - Ще на нараді.
- Хто скликав? - Невідомо.
- Джону Еллісу дзвонив? - Так. Він на тій самій нараді.
Напевне, техасець приїхав.
Чому цю інформацію я тільки тепер почув?
Де та нарада?
Я не маю права. Наберу Дейну.
- Кажи, де нарада. - У Джона в Санта-Барбарі.
- Сказати, щоб чекали? - Ні!
Скажи, нехай бомбосховище риють!
Ні, я не вивчав цих рухів.
Народився так.
Ні, я не вивчав цих рухів.
Еврипід. Еврипід.
А можна робити це тихше?
Ні, не можна, дядю.
Еврипід. Ахіллес.
Лимона-луміна-ліно...
Привіт, ма.
Ні, на одній, типу пробі, де ідіоти самі.
- Джонні Чейс? - Так.
Ви наступний.
Не завали знову, Драма.
- Бо так і буде. - Пішов ти.
- Джиммі Чейс наступний. - Добридень.
- Я не знав, що ви тут. - Так.
Капець. Розхвилювався.
А, так. Ми раді вам, Джиммі.
- Джиммі? - А що?
- Ні. Джонні. - Це все я.
Вибачте. Це Джонні. Де я "Джиммі" взяла?
Пробачте. Тут сьогодні був один Джиммі. Через це, мабуть.
Це старший брат Вінні Чейса.
Уявіть. Так.
Ні. То Вінні Чейс ваш брат?
Так.
- Та ну. Схожості ніякої. - Нічого взагалі.
Ми вже бачилися.
- З вами? - Драма "Західне крило".
- Ви були в одній серії? - Ні, мене взяли в пробну серію.
Але зі сценарію викинули.
Ви пропустили чимало.
А якісь побажання будуть?
Ні. Починайте, Джонні.
Коли будете готові, Сара з вами почитає.
Усе.
- З "Танців десь навчались?" - О господи.
- Що? - Нічого. Це так. Читайте.
- Читайте. - Що?
З "Танців десь навчались?"
"Ні, я не вивчав цих рухів.
Народився так."
- О господи! - Що?
Нічого, Джонні. Ми усе це записуємо,
і все гарно. Читайте з Сарою далі.
- Саро, продовжуйте з ним. - "Ви б себе назвали гнучким?"
"Я б себе назвав податливим."
Господи!
Як так можна?
Я ж тут граю.
Що ви там побачили смішного?
Я вам покажу, Джонні.
Ми побачили вас.
ДЖОННІ БАНАНАС
Стикалися з генітальною прокуратурою?
Зате тепер я вас ніколи в житті не забуду.
"Ті-ем-зі" представляє:
"Емоцію без купюр" з Джонні Чейсом.
О так.
Ми знайшли запис кінозірки брата.
Подобається?
Один відеочат з жінкою перейшов у секс,
і її хлопець запостив на "Жіночій помсті".
А тепер до Чейса!
ВІДПЛАТА.ДОТ.КОМ
От бридка свиня!
Ой, заберіть його.
О Боже.
- О Боже. - Отак роби, отак.
Та я знаю цього чувака.
Господи.
Господи!
- Повернись, Джонні! - Чого ти дивишся?
Фотоапарат засуну в дупу, га!
Що вилупились?
Досить витріщатися! Чого ти хочеш?
Не дивіться на мене!
Як ти міг вчора проігнорувати мене?
- Я не ігнорував. - Він не ігнорував.
Та ну? Ми втрьох будемо спілкуватися? Добре.
- Він не відповів. - Учора творилося суцільне божевілля.
- І сьогодні не подзвонив. - Ти чого не подзвонив сьогодні?
- Я не знав, що казати. - Не знав, що казати.
Вже півроку він просить повернутися.
Я кажу, нарешті згодна, а він не знає, що казати?
- Вона дуже зла на мене. - Може, про це краще потім.
Сказала, що постараюсь усе забути.
- Слухай, Слоун, краще потім. - Ні. Я хочу поговорити негайно.
Схоже, я тут зайвий.
Чому ж? Ти був присутній при всьому, окрім зачаття.
Слушно. Ерік, твій хід.
Стійте.
Слоун, я тебе кохаю. Клянуся, я ні з ким більше не хочу бути.
Але перестань "старатись". Не вертайся у минуле.
Чиї кості найміцніші в родині Ассанте?
- Не зламані? - Лише зв'язка порвана.
Зате маю побачення з Рондою.
Тому, Слоун, ти не могла б народжувати швидше?
Швидше?
А я про що. Котіть!
Чого ви стали?
Арі, ти де приземлився? Так не можна робити!
Джон, на жаль, я вже зробив!
Народ.
Запрошення не дійшло.
Знаю всіх.
Містер Тіш. Жили разом в номері.
Казали про себе "впливова людина".
З Мелдменом гуляли в Кабо.
Марно все.
Ларсен. Мабуть, повідомлень не отримував?
Мабуть, ти крутіший, ніж здаєшся.
Бачу, ворогів тут більше, ніж я чекав.
Що цікаво. Бо я чув, метою цієї наради є моє звільнення.
- Де ти почув це? - Я чув це отут, Джон.
Не почув від старого приятеля.
Не почув від тебе, Дейна.
Ви мене звільнити хочете,
бо син пана Маккрідла
не вподобав моєї картини.
Що ж. Я думаю, вам не все відомо.
Починай, Гольд.
Я цю твою казочку послухаю навіть залюбки.
І я теж.
Заткнися, Тревіс.
Йому не фільм не сподобався.
А саме Вінс.
- Це брехня суцільна. - Що я сказав?
- Чоботом в дупу хочеш? - Ні.
І я маю сина. Це важко.
То розказуй уже.
Це усе через дівчину.
- Яку? - Тату...
Помовч!
Яку ще дівчину?
Емілі Ратайковскі.
О, це краля.
- Не те слово. - Я не знаю, про що він взагалі.
Перестань, Тревіс.
Ну, розкажи нам, що ти не сидів у неї під домом після того,
як тебе відправили, чекаючи, що Вінс з'явиться.
Він приїхав туди після мене, а я збирався...
Навіть не був певен до кінця.
Ну змирися, Тревіс. Так ці кінозірки й поводяться.
Просто беруть і трахають найкращих дівчат.
Що з кінозірок узяти.
- Через спідницю знову бучу здійняв? - Це усе наші гроші.
Ми вклали в цей фільм.
І через це той піжон не має права мною підтертися!
Вийди із зали.
Серйозно?
Так, серйозно! Вийди геть із зали!
Мені шкода.
Я маю копію з собою. Монтаж Чейса чорновий.
Я раджу вам подивитись, щоб знати, що ваші гроші в надійних руках.
- Я бачила вчора, Ларсен. - Правда?
Ну і як?
Це прекрасно.
- Я згодний. - Фільм я дивитися не буду.
Я вам довіряю. Але якщо комусь не досить грошей,
звільняйте його.
Ларсен, ти ж усе почув?
Я почув, як оцей повівся з Тревісом,
і він правий. Але не про це мова.
- Кажеш, є синок, Гольд? - 12 років.
Сподіваюсь, коли він виросте,
то не стане таким самим бовдуром, як і мій.
Та як не пощастить,
нехай люди, що тебе шанують,
хоч трохи шанують його теж.
Не знаю, навіщо на веб-сайтах взагалі розміщають таке?
Під заголовком "Брат Вінса Чейса дрочить просто у басейні його дому".
- А басейн мій був? - Мій.
Ну, Періс і Кім секс-відео пішли на користь.
- Може, і Джонні пощастить. - Та коли дівка пестить себе - то одне.
А коли Драма - це катастрофа справжня.
Безсумнівно, це наймерзотніша річ, яку тільки бачив світ.
- Добре, Шоно. Він тобі не дзвонив? - Ні. А він що, пропав?
- Дзвонив разів десять, не бере. - Прошу, набери ще раз.
Може, оголосити в розшук?
- І не розкисайте. - Як не розкисати?
Я прибіг, бо якраз розкисаю. І мені потрібен доктор!
Що поможе мені не розкисати.
Містере Чейс, він з пацієнтом.
Не з тим, хто 15 років ходить сюди.
Хто копійки збирає, коли страховики не оплачують лікування.
Не з тим, чиє життя - уже самі уламки.
Думаєте про суїцид?
Та я не знаю.
- Бо якщо ні... - Думаю!
- Тоді я викличу швидку. - Ні. Це зайве.
Що ви дивитесь?
- Що? - Що на екрані?
Нічого.
О, Боже правий.
Я покійник.
Потрібний доктор.
Доктор Фельдман? Це Джонні Чейс.
Я у вас пацієнтом, ще відколи ви працювали в крамничці Шерман Оукс.
Ви потрібні мені, так що сюди підійдіть зараз.
Я згасаю.
Покладіть телефон.
Добре.
Де цей...
Що, Черепахо? Та не дзвони ж ти, я не можу розмовляти.
Що?
Невже?
Джонні. Що тут відбувається?
Нічого такого.
У мене дитина.
Поздоровляю. У вас маленька дівчинка.
Дякую.
Вона дивовижна.
На тебе схожа.
Раян Мерфі, два вісімсот, народилась 19 хвилин тому.
- Татусь! Молодець! - Вітаю.
- Неймовірно! - Дякую.
- Як Слоун? - Відходить.
- Так? - Так.
У нас тепер малятко?
Якщо подивитись масштабно, це все покриває.
- У нас дівчинка! - Не вірю.
- Ім'я? - Раян.
Раян Мерфі?
Гарно, скажи?
Я шість разів пробувався в його серіал "Хор".
А так нормально! Я оцінив.
- Пірс Морґан? - Чого раптом Морґан тобі дзвонить?
Ало?
- Так, Вінс. Це Пірс Морґан. - Привіт.
- Ситуацію з Емілі я не коментую. - Нащо мені ваше статеве життя?
Я дзвоню, чи не дасте ви коментар щодо Арі Гольда.
- Тобто? - Ну, це ж сенсація.
Що він пішов зі студії.
Я вам передзвоню.
Чого сумне обличчя? Сподіваюсь, дитя на тебе не схоже...
Так, я "звільнився".
Я тепер так усім казатиму, щоб менш принизливо було.
Мене просто послали геть.
- Арі, так незручно. Це усе через мене. - Ні, через мене.
Таке в мене его.
Але головне, що я не помиляюсь!
Скажи, а відступне хоча б велике?
Це що, "Сі-ен-бі-сі" в нас?
- Було б велике, навіть по-вашому. - "Було б"?
Тридцять мільйонів.
Сказав, смокчіть болт. Не хочу їхньої милості.
То ти їм подаруєш 30 мільйонів баксів?
Ні, де там. Я візьму частку з прокату фільму натомість.
Арі, так можна всі гроші втратити.
Ти мій "ментос-мен", Вінні.
П'ятнадцять років ми з тобою уже разом.
Думаєш, я втечу з корабля?
Хай у водах крижини і оркестр грає.
Більше на "Титанік" схоже.
Та ні, Арі. "Хайд" буде бомба.
Сам казав, що завжди правий.
Досі був.
Жартую, Драмо, оживай.
Воррен Бафет ще відсмокче нам за інвестиційну пораду, обіцяю.
Пишаюсь тобою.
Щира правда. Пишаюсь.
- Дякую, Арі. - Поздоровляю з малятком.
Дякую.
Бувайте.
Щасливо.
ЗОЛОТИЙ ГЛОБУС
Пані та панове, вітаємо. Це 72-е вручення премії "Золотий глобус".
Ми на червоній доріжці й тут сьогодні увесь світ.
Маріє, публіка вже починає цікавитись, хто головні претенденти?
Якщо ви в курсі останніх подій, то не дивуєтесь,
що Вінсент Чейс і "Хайд" - це справжня сенсація.
Ти правий, Мет.
"Хайд" уже зібрав у світі майже 500 мільйонів доларів і цей процес триває.
П'ять номінацій, серед яких і "найкращий актор".
І несподіванка року -
кращим другорядним актором може стати Джонні.
А він лише у чотирьох сценах у фільмі.
Що я тобі казав? Успіх візуалізуєш - ось і він.
Ага. Ти вже 20 років візуалізуєш.
Ні. Я вербалізував. Різні речі.
Ти думаєш, із ним буде важче, якщо переможе?
- Набагато. - Вінсент Чейс!
Егей, Теренс!
- Поздоровляю щиро. Які відчуття? - Даруйте, що я скажу замість брата.
- Це ніштяк, Теренс. - І процитуйте мене.
Поздоровляю, вас дуже сильно хвалять.
за ту роботу, що ви робили за лаштунками.
Що ж, я винахідливіший, ніж люди про мене думають.
Я чула дещо цікаве. Скажіть, чи не думаєте ви якусь студію очолити?
Так, Маріє, якби дали, то б я країну якусь очолив.
Джонні! Сюди повернись!
- Містере Чейс! - Вінс!
Золотий Глобус у категорії "Найкращий актор другого плану" отримує...
Що це за херня?
Пробачте, я ще не бачив цього фільму.
Просто в ауті.
Переможець - Джонні Чейс, "Хайд"!
Не вірю!
- Ти чув? - Чувак! Вставай!
- Вставай! - Ну давай!
Пішов!
Драма!
Статуетку потім трахнеш, кажи.
Перемога!
Є!
Ти молодець, Лойд.
Дякую, Арі.
Як ти?
Я б блювонув.
Просто дихай.
Леді та джентльмени.
В цей день ми з вами зібралися заради вас, любі молодята.
Союз, що ці двоє чоловіків укладуть,
це союз для будь-кого
найважливіший у житті.
Якщо ти не гей, Лойд, саме час признатися.
Якщо ти гей, Арі, якраз для тебе пора.
Розмріявся, Сулу.
Мазелтов!
Поздоровляємо, Ґреґ і Лойд!
Хто вона така?
- Звати Алісса Міллер. - Привіт.
Не розумію.
- Хіба Лойд єврейське весілля хотів? - Ні. Моя хата - мій бог.
- Лехаїм. - Лехаїм, дівчатка!
Вінні! Підійди! Сфотографуємося. Давай.
Мені це не подобається.
Може ти нічого не збагнув просто, душа твоя костюмна.
- Ти краще у Вінса спитай. - Про що?
- У мене ідея. - Яка саме?
Вона про Вінні. І про хлопців.
Як вони, з нічого почавши,
- ...сотворили отаке. - Так.
- Дурниця несусвітна. - Я ж казав.
- Може, телесеріал? - Так.
А мене режисером.
Черепаху, Слоун, Ронду й немовлятко теж режисером?
Арі.
Усі докупи й усміхайтесь.
НА ПАМ'ЯТЬ ПРО ДЕННІ ВЕСЕЛІС 1956-2014
АНТУРАЖ