Krig efterlämnar inga oskadade soldater Josè Narosky
Inspirerad av verkliga händelser
SPELA IN DIN RÖST
KÄRNVAPENKRIG
LORNE GREENES TEATERSKOLA
Din pappa uppträdde jämt underkriget med sina vänner.
Och han spelade i ett band. Han var en stjärna.
- Mamma, kan jag få nåt att äta? - Jag måste göra klart McLeans tvätt.
- Vad ritar du? - En regnbåge.
- Pappa! - Du skrämde oss.
- Mig skrämde du inte. - Känner ni igen rösten? Det är jag.
- Varför är du hemma så tidigt? - En kamrat tog mitt pass.
- Det är andra gången på kort tid. - Jag vill inte missa kvällen.
Oroa dig inte så mycket. Kom, så dansar vi.
- Jag har glömt hurman gör, Eddie. - Nej då.
Så här. Minns du?
- Vad tycker du om skivan? - Jättebra.
Vet du vem du låter som? Tony Bennet.
- Precis vad jag tänkte. - Alla gånger...
- Grattis på födelsedan. - Tack.
- Det där kan jag. - Vi är fortfarande bra.
Jag tog inte med dig hit från England för att du skulle leva så här.
Jag följde med för din skull, Edwin Boyd. Vi är inte de enda som kämpar.
Har den äran!
- Har den äran. - Vilken överraskning!
- Vad ska jag göra? - Önska dig nåt.
Ett... två... tre...
- Säg vad du önskade dig. - Då slår det in.
Ge henne presenten.
- Det är när vi var vid sjön. - Den är jättefin.
- Vad är det? - Det är pappa som står på händer.
Öppna den nu.
Tycker du om den?
- Vi har inte... - Tycker du inte om den?
Jo, men vi har inte... Jag tänkerlämna tillbaka den.
Jag köpte den på krita. Sätt på dig den.
Åtminstone i kväll.
Den är jättefin.
Den är jättesöt, mamma. Jag älskar rosa.
Jag tar av mig den så att jag inte spiller tårta på den. Tack ska ni ha.
Men det är en present kvar.
Är det? Ni skämmerbort mig.
- Har du gjort det här? - Carolyn och jag.
Här lekte pappa greven av Monte Cristo.
- Hej. - Det är lite konstigt...
Oroa dig inte. Ska vi göra det på soldatvis?
- Vart ska du? - Till Morse Street.
- Var hände det här? - I Dieppe.
Tack.
- Har du en cigarett? - Ja.
Eld?
Jag måste i väg.
- Jag fryser. - Jag också. Vi är snart hemma.
- Hur mår herr och fru Krösus? - Bra. Banken tar inte deras hus.
De ringde från banken!
- Kan jag hjälpa till? - Ja. Hej.
- Jag sökermr Greene. - Han är inte här. Är ni skådespelare?
Nej, det är det jag vill prata med mr Greene om - filmjobb.
- Hur varnamnet? - Edwin Alonzo Boyd.
Alonzo?
A-L-O-N-Z-O
Föreställningar, shower? Nåt vi kan ha sett?
Nej, jag har varit utomlands ett tag.
Jag lär ut jiujitsu.
- Det är en kampsport. - Ni är idrottsman!
- Jag sjunger, spelar munspel... - Musikal!
- Jag vet inte om musikal passar mig. - Det gör inget.
Introduktionskursen kostar 45 dollar.
Ni förstår inte. Jag kan inte gå en kurs, jag har familj.
Mr Greene och jag pratades vid på bussen.
Jag fick hans visitkort.
- Kommer han tillbaka snart? - Nej.
Han är i Los Angeles och spelarin. Jag beklagar.
KANADA GÅR MED I NATO
Glover.
Roligt att se dig.
- Du behövde inte ta med så mycket. - Mina barnbarn ska inte gå hungriga.
Dessutom har jag för många. Är han hemma?
Han vilar. Men jag kan väcka honom.
Det är eftermiddag.
Han är trött.
Jag hört folk prata om... stridströtthet.
Han har varit lat i hela sitt liv.
Det enda bra han har gjort var att få dig att gifta dig med honom.
- Han ljög väl för dig. - Det där menar du inte.
- Kom in, så sätterjag på te. - Nej, jag har några ärenden.
Ta med honom till kyrkan. Han behöver få ordning på sitt liv.
Eddie, vi gåroch handlar.
Hej då, pappa!
Menar du allvar? Förlåt, jag...
Jag skämtar inte.
Fyll påsen, så slipper jag använda den här.
Skynda på!
Vad har banken gjort för dig?
Ner på golvet!
OKÄND RÅNARE FÅR MED SIG 2200
- Jag visste inte att du var hemma. - Men det är jag.
Vad ler du åt?
- Eddie... - Det finns hämtmat om du är hungrig.
Var har du fått pengar ifrån till allt det här?
Jag har fått ett skådespelarjobb.
Inget märkvärdigt, men ändå...
Jag har en överraskning till dig. Håll för ögonen.
- Tänker du inte säga vad det är? - Nej, det är en överraskning.
Den andra handen. Kom.
- Är det en pjäs? - Nej, det är inget speciellt.
Håll för dem. Kika inte.
- Se upp för trappsteget. - Jag vill inte halka.
Stå kvar där. Kika inte.
Nu kan du titta!
Vi har bytt upp oss.
- Har du blivit tokig? - Inte vet jag.
- Har du redan fått betalt? - Tänk inte på det.
- Lova mig. - Jag lovar.
- Hoppa in. - Du är galen!
Jag tycker om när du ler.
Nu kan du sluta jobba.
- Menar du allvar? - Ja.
- Mer snö. - Jag kommer och tar er.
Jag kan ta er, men jag gör det inte.
- Jag berättade det för din pappa. - Varför gjorde du det?
Jag tycker att han ska veta att det går bra för oss.
Berätta om ditt jobb.
Vad har du för arbetskamrater? Varför får vi inte besöka dig?
Det är en liten roll. Jag kan inte ta dit vem som helst.
- Vem som helst? - Det fungerar inte så.
Täck över hans ben. Han får inte komma undan.
Det finns en orsak.
Du vill inte att de ska veta att du är gift.
Doreen "Brightons snyggaste" Thompson!
Är du orolig för mig?
Det behöver du inte vara.
- Lovar du? - Jag lovar.
- Hurkänns det? - Vad då?
När du... stårpå scenen.
Jag känner mig...
Jag känner mig levande.
Jag har inte sett dig le på åratal!
Hejsan, mina damer! - Nej, nej, nej!
Ställ dig där jag kan se dig. - Du också.
Fyll påsen.
Hjälp henne. Så där.
Pengar, pengar!
Skynda på! Man tackar.
Den stilige banditen slår till igen
Missilen - symbolen för morgondagens terror.
Sökandet efterett försvar i krigets nya tidsålder.
1950, ett ödesfyllt år.
Det goda Toronto? Icke.
Lugnet i vår stad har krossats av en beväpnad man mrd ansiktsfärg.
Efter åtta fruktansvärda rån, var och när kommer han att slå till igen?
Men hopp finns. Borgmästare Lamport har tillsatt vår egen Sherlock Holmes-
- assistent David Rhys, en dekorerad soldat.
Ska han fånga mannen bakom sminket?
Han har slagit till igen. Polisen tror att det är samme man som...
Var bor han? Fortsätt att lyssna efter reklamen.
Polisen har aldrig upplevt nåt liknande.
Banken har ännu inte avslöjat hurmycket pengar som stals.
- Du är hemma tidigt. - Varför har du mitt smink?
- Jag ska förklara.
Vad är det här?
Varför har du mitt smink, Eddie?
- Vi behövde pengar. - Kom inte in, Billy!
- Var är min baseboll? - På köksbordet!
Det är ingen fara.
Se här.
Vi behöver inte oroa oss mer.
- Tänkte du överhuvudtaget på barnen? - Det är klart.
- Tänk om du blir skadad? - Det blir jag inte.
Hör på.
Några jobb till, sen har vi tillräckligt.
- Tillräckligt? - Ja.
Vi ska börja om, långt härifrån där det är varmt.
Kan du tänka dig det? Fruktträd året runt och inga mer bekymmer.
- Vi kan få det. - Och det här?
- Varför har du det? - Som förklädnad.
Vad gör du på dagarna när du säger att du jobbar?
Jag tränar och går på bio.
När gjorde du det här? När gjorde du det?!
När du handlade med barnen.
- Tack. - En del tror att du är galen.
Jag är inte galen, det är världen som är galen.
- Banken borde dela med sig. - Vad händer annars?
Då kommerjag tillbaka.
Släpp vapnet!
- Har han handbojor? - Ja.
Är det en souvenir?
Souvenirer borde förbli souvenirer.
- Vad heter du? - Du är väl polis? Det får du lista ut.
Min fru blir åtminstone glad.
Beundrar hon mig?
Nej, jag kommer hem tidigt för omväxlings skull.
Mr Boyd? Kan vi få en bild? Det är till förstasidan.
Bra. - Vänta...
Kom lite närmare.
Era grannar sa att ni var en familjefar.
Ni hade jobb, är dekorerad soldat. Vad gick snett?
Det hade gått snett långt före mig. Läser ni inte tidningen?
Livet är för kort. Det var dags att börja leva.
Några bilder, sen måste ni gå.
- Ångrarni nåt? - Om jag ångrarnåt?
Tråkigt att polisen tog mina pengar.
- Vad vill ni säga till läsarna? - Hitta ett jobb ni trivs med.
INLÅST! Boyd fortfarande stursk
Hej.
- Varför tog du med barnen hit? - Varför?
De kan inte gå kvari skolan och ingen kan se efter dem. Vad skulle jag göra?
Varför sa du det där som står i tidningarna?
- Har ni det bra? - Andra barn vill inte leka med oss mer.
När kommer du tillbaka?
Jag vet inte.
Jag pratade med din pappa. Han ska hjälpa oss med pengar.
Hur ska det gå till på en polispension? Var ska han få pengar ifrån?
- Jag vill inte ha dåligt samvete. - Vi behöverhans hjälp, Eddie.
Jag får inte ens tillbaka mitt jobb. Ingen litar på oss.
Sötnos...
Vänd inte ryggen åt mig!
Det är nu jag bryternacken av dig!
Vilken slagskämpe!
Dogs! Din fula jävla byracka. Gå tillbaka till din hundkoja.
Gå tillbaka till din hundkoja!
Är du på hugget?
Vad fan vill du? Stick, för helvete!
Stick!
Ska jag tvinga dig? Stick!
Varför ska du alltid mucka, Willy?
Tack, Lenny.
Steve. - Läget, Fred? Den här är för Willy.
Jag hörde att du använde en Luger. Stämmer det?
Själv föredrar jag maskingevär.
Snabbskjutande, pålitliga...
...och de skrämmer skiten ur folk.
Du är inte den ende bankrånaren på det här bygget.
Han var med i tidningen också. Det är "Tough" Lenny Jackson.
Den där håriga apan är Willy "The Clown" Jackson.
- Vi är inte släkt, gudskelov. - Ta det lugnt.
- Du var med i kriget. - Ja.
Jag också. Jag tillbringade fem år där borta.
På hela tiden fick jag inte en skråma, inte ett märke.
När jag kom tillbaka hit...
Tjuvåkte på tågen...
Den gick rakt av.
Ganska ironiskt, va? Efter att ha klarat mig undan alla jäkla kulor...
Du har barn, va?
Jag har en på väg.
Hans tjej är fotomodell. - Visa honom en bild.
Håll käften, Willy! Du får inte prata, inte ens tänka på henne.
Jag säger bara att hon är snygg.
Jag ska komma till saken. Ed...
Jag slogs inte i fem år där borta för att sen ruttna i det här helvetet.
Man styr över sitt eget öde, eller hur?
Vi har tagit oss igenom ett galler. Ryskt stål - det är som smör.
Vad säger du, filmstjärnan? Vill du sticka härifrån?
Vems bil är det här?
Varför kan du inte säga det?
Är det din flickväns?
- Jag trodde att polackervar fattiga. - Hon fick den av sina föräldrar.
Jaså?
Glöm Polen nu.
Fan! De väntar på oss.
- Jag är klar. Kör. - Du måste hoppa ur, Mary.
- Du skojar. - Nej, jag menar allvar.
- Varför får jag inte följa med? - Lenny skulle döda mig!
Skit på dig, Val!
- Var är han? - Jag vet inte.
Vi kan inte sitta här och vänta. Vi måste sticka.
- Vad fan, Val? - Jag är ledsen, Lenny.
- Hej. Val Kozak. - Se upp!
Vi klarade det!
Nej, allt är bra.
Allt är bra, jag lovar.
Nej, kom hit i morgon. Vi får ett rum för oss själva.
Nej, du kännermig...
Ska vi bara sitta här hela kvällen?
- Från häktet rapporteras att... - Var tysta!
Man troratt Edwin Boyd och Leonard Jackson...
Jag måste sluta.
Det är ingen fara, Lenny.
- Kom igen... - Nu hamnar han i tidningen.
- Vi vet vem som fick ut oss. - Stäng av radion. Stäng av!
- Det är bara ett namn, Lenny. - Vill du att vi delar på oss, så okej!
Jag förlorade massor med pengar på att råna bankerna själv.
Se på mig.
Nu har du chansen. Vi gör en stöt i morgon.
- Jävligt smart. - Jag vet ett bra ställe.
Jag har redan varit där. Med dig blir det enkelt.
- Jag tycker att vi gör det! - Han säger att vi gör det!
- Vapen, då? - Det fixar vi.
Vi fixar vapen.
I kväll ska vi ha kul. - Val, spela nåt glatt.
Varför kan du inte hålla käften när jag ber dig?
Det här är ett rån!
Ge mig allt du har.
- Flickorna pratar om dig. - Vad då?
Om hur du är i sängen.
Sno på!
Hejsan!
- Vi är glada att du rymde, Edwin Boyd. - Det är skönt att vara ute.
Kom ihåg vad jag sa.
Otroligt tycks vara det enda ordet som passar in på Boydligan-
- som rånade en bank i dag.
Boyd... Jag vet inte vad du försöker bevisa, men lugna ner dig.
Jag försöker inte bevisa nånting, jag gör bara det jag gör.
Har du nånsin hållit i så mycket pengar?
- Jag vet vart du ska! - Du är paranoid!
- Du tar inte min bil! - Jag är tillbaka om några dar.
Du tar den inte för att träffa den där horan!
- Vilka är de där människorna? - De är hyggliga.
- Tänk om nån ringer polisen? - Ingen fara, Lenny känner killen.
Koppla av nu.
Minns du den här sången?
Vi dansade vid pianot.
Jag minns fortfarande stegen.
Du log mot mig.
I mässen med alla andra.
Vår första eftermiddag tillsammans.
Minns du? Vi var kvar i sängen hela dan.
Vi träffades en fredag och gifte oss tisdagen därpå.
Vi ger oss av härifrån.
Nej. Vi måste börja tänka på ett annat sätt.
Med flermän kan jag råna större och bättre banker.
Ett par stötar till, bara.
Jag är rädd, Eddie. Jag är rädd för barnens och vår skull.
Men jag är inte rädd. Sluta tvivla på mig, och låt inte som min pappa.
- Jag ordnar det här! - Du väcker barnen.
Jag ville åka över dit och slåss sida vid sida som ni.
Bära uniform... Jag sa att jag ville slåss för mitt land.
Men jag hade finnar i hela ansiktet. Jag var 15 år.
- Det var väl därför Gud gav dig akne. - Får man inte kriga om man har finnar?
Det handlar inte om finnarna.
Hörni!
Kan ni vara tysta?
Jag hittade en sak som jag vill läsa för dig.
Är du beredd?
"Om din älskade har elden i sin själ... så tag steget och brinn med honom."
- Gud vad vackert! - Jag tänkte att du skulle förstå.
- Ja? - Det vill jag.
Och ni är alla bjudna på bröllopet!
Vänta! Var ska ni gifta er?
Montreal - fransmännen känner inte till oss.
Montreal är romantiskt.
Skål för Lenny och Annie!
Lycka till.
Billy, hjälper du mig med nästa bricka?
Säg till när sanden har runnit ner.
Ser du hur hon gör? Blöt ner dem och skrynkla till dem.
Håll ett öga på den här.
Vill ni ha pannkakor eller ägg?
Jag vill ha löskokta ägg på mammas vis, och kaffe.
Kaffe? Vi får se.
Eddie?
Ingen fara.
Vad tror du? Klarar jag två?
Fan!
Eddie?
Vad gör ni?
Ni är båda krigsveteraner. Påverkar det utredningen?
Det är som vilket annat fall som helst.
Har ett fall nånsin fått så mycket uppmärksamhet?
Det har varit onödigt mycket skriverier.
Somliga påstår att de befinner sig i Kuba.
Jag kan försäkra er att vi är ligan på spåren.
Det säger assistent David Rhys. Eddie Boyd, hjälte ellersimpel tjuv?
Jag visste att du skulle gå vidare.
Det var roligt att utbilda dig.
Tack.
- Hur mår familjen? - Vi väntarvårt tredje.
Roligt, men sen får det räcka.
- Är läget besvärligt? - Han kan inte fortsätta.
Han måste överlämna sig.
Jag vet inte var han är.
Vi pratar inte med varann.
Vartror du att han kan vara?
- Eller ta sig till? - Jag vet inte.
Jag vet inte vem han är.
Men... han är ändå min son.
Och...
Billy...
Ät din frukost.
Willy... Sluta.
Jag fattar inte att han ringer.
Det var på tiden.
- Okej, jag är klar. - Och?
- Hon fick en pojke. - Kan vi göra det här nu?
Får jag be om er uppmärksamhet!
Hej! Hur är det? Fyll den.
Hej, allihop! Välkomna till showen!
Vi är...
...Boydligan. Ställ eri mitten.
Ni också. Tack.
Eddie, vad fan håller du på med?
Sno på!
Boydligans största bankrån hittills. Den största kuppen i landets historia.
Det är redan på nyheterna!
- Nu stickervi till Montreal! - Vänta lite.
Jag måste välsigna er. Doreen vill att jag stannar här.
Fader vår, som är i himmelen! Helgat varde ditt namn
Tillkomme ditt rike, ske din vilja
Halleluja. Du ska följa med till Montreal!
Vad gör du?
Vi gjorde så här underkriget. Nu går det inte att ta sig in.
Nej, jag förstår. Jag var bara ett ligg.
Så nu ska du slå dig till ro och göra det rätta?
Fan! Den jävla slynan ser till att bli gravid.
Herregud! Dina föräldrar måste vara överlyckliga.
Jag skulle inte ha sagt att jag inte kan...
Du kan inte lägga av, för du är bara en korkad dörrvakt! Fan ta dig.
Det är jag. Lägg inte på.
- Jag kunde inte, de behöver mig. - Det gör din familj också.
När jag kommertillbaka köper vi ett hus mrd storträdgård.
Jag har bett Mary ordna det.
Det skulle bli en överraskning till dig och barnen.
Kommer du ihåg London och mitt rum?
Kommer du ihåg vad du sa när jag inte kunde sova?
Du höll om mig.
Bomberna föll och jag kunde inte sova.
Det var fina saker att tänka på.
Dina drömmar.
Du gjorde dem till våra.
Och jag trodde dig.
Jag trodde inte att det skulle bli så här, Eddie.
Mary Mitchell...
Dig har jag inte sett på ett tag.
Jag kan knappt gå fem steg utan att se ditt ansikte.
Du är polisen man läser om i alla tidningar. Hurkänns det?
Du kom inte hit för att prata om mig, eller hur?
Var så god. Precis som du vill ha den.
Skolorna är säkert bra här.
Vi borde skriva in dem.
Vi kanske ska bjuda alla gamla vänner på middag. Vi har inte setts på länge.
- De skulle älska det här huset. - Håll inte på så där!
Håll inte på så där?
Jag är ledsen att jag inte dansar av glädje-
- men huset är inte fint, och jag är inte glad för allt är inte jävligt bra.
Kan jag inte prata som dina nya kompisar?
Titta inte så där på mig. Vill du ha mer?
Din pappa varnade mig för dig, och jag trodde honom inte!
- Nu låter du som dypölen du kom från! - Jag lämnar dig, Eddie.
Vem tror du att jag gör det här för? Allt det här är för din skull!
- Jag vill inte ha det här! - Vill du inte ha det här livet?
Vill du inte ha huset? Jag hade fel, så skjut mig!
Jag är gravid, Eddie!
- Jag är gravid! - Vad säger du? Kom här...
- Vad ska jag göra? - Vi ska ge oss av. Jag är klar.
Vi ska ge oss av så fort vi kan. Du och jag och barnen, som en familj.
Vi ska ge oss av så fort vi kan.
Rhys tog in mig till stationen.
Han frågade om dig, var du var och om du var med Boyd.
Jag sa att jag inte visste.
Jag sa att jag struntade i var du var eftersom du inte hörde av dig.
Då började han göra mig illa.
Jag var tvungen att ge honom nåt för att han skulle sluta-
- så jag sa att några män smugglade cigaretter.
Jag var tvungen att ge honom nåt. Jag berättade om bilen.
Därför kan du inte åka dit mer. Rhys tror att de gömmer allt där.
- De vet inte vem du är! - Vilket hus?
- Hennes hus. - Gud, Mary!
Han gjorde mig illa! Titta, Val!
Han brände mig.
Men så länge Val inte visar sig där är allt bra.
- Ta dina grejer. - Lenny!
- Hör på! - Jag vill inte att du går!
- Jag ska ta hand om det. - Snälla!
Herregud. Kom nu!
Anne. Hej.
Val och jag måste sticka från stan ett tag. Bara ett tag.
Fiona, telegrafera pengar.
Snälla Fiona!
Jag kan inte komma hem just nu.
Polisen kan inte bekräfta-
- om Edwin Alonzo Boyd, Irdare för Boydligan, var inblandad.
- Spekulationerna fortsätter... - Kan vi inte flyga?
Vi ska köra bil så att vi kan campa.
Jag ska bara köpa en ny bil. - Mary svarar inte.
- Ska vi stanna här, då? - Ja, så länge.
Vi kommer att behöva mermat, Eddie.
Ann!
Allt är bara bra.
Säg nåt, Lenny. Lenny!
Den ökände rymlingen Edwin Alonzo Boyd har gripits av polis.
Borgmästaren flyttade alla andra. Vi ska ställas inför rätta samtidigt.
Och de tog Lennys fot.
Det ser inte bra ut.
Vad gör vi nu?
Eddie... De kommer att döda oss.
Jag vet att de kommer att döda oss.
Jag...
- Vi gjorde rätt. Jag... - Val...
- Du måste göra nåt, Eddie. - Val!
Jag tänker inte låta oss sitta här tills vi hänger från ett rep.
Jag ska komma på en lösning.
Eddie? Du och jag kommerväl på en lösning?
Jag vill se mitt barn.
Okej, okej.
Hur blir du behandlad?
Fantastiskt.
Att vara berömd var väl inte riktigt som du hade förväntat dig?
- Varför är du uppklädd? - Jag har varit på en väns begravning.
Du vet hur det är - en gång polis, alltid polis.
Just det, just det.
- Nu är du väl glad? - Varför skulle jag vara det?
Du kommer att behöva hjälp för att få straffet förkortat.
Och...
En far får väl fortfarande hjälpa sin son?
Du skulle väl hjälpa din son?
Hur tror du att det här påverkar dina barn?
Jag varnade din mamma att det skulle sluta så här.
Tappa inte tron.
Hur är det?
Willy!
Vad står det i tidningen?
- Om Indien? - Nej, om tv.
"Landet kommer att få en egen tv-kanal"-
- "med Lorne Greene som programledare."
När då?
- Går det bra? - Ja.
Jag hjälper dig, det är långt kvar. Spela inte tuff nu.
Kom nu!
God afton, det här är Lorne Greene.
Den här veckan har våra kameramän hämtat in nyheter från hela världen.
Här är de bilder vi har valt ut. Vår första berättelse:
Berättelsen om en människojakt. Det började i häktet.
På måndagsmorgonen larmades polisen på College Street.
Han vidarebefordrade det otroliga:
"Fyra män har rymt från häktet. De är farliga."
Tvåtusen polismän inledde jakten. Ordern lydde: Skjut för att döda.
- Det ska finnas mer. - Är min fot där?
Det är tomt. Otroligt! Det är din kontakt!
Var är min jävla fot?
Boydligans dramatiska rymning från häktet-
- har utlöst den största människojakten i landets historia.
Häktesvakter förhörs om sin inblandning. Några har stängts av.
Rapporter där man säger sig ha siktat Boydligan kommer in från hela landet.
Gränserna har stängts eftersom man tror att ligan försöker fly utomlands.
Alla banker förstärker säkerheten.
Allmänheten påminns om att männen är farliga. Två är polismördare.
Hurlänge ska vi vänta på honom?
En dag till.
Ni ska bara läsa upp det.
Är vi klara?
"Kära Eddie."
"Begär jag för mycket om jag ber dig överlämna dig?"
"Jag har tänkt mycket på det de senaste dagarna."
"Jag är din trogna hustru och kommer att vänta på dig vad som än händer."
"Om Gud vill det, kommer vi att få åldras tillsammans."
"Det är allt jag begär."
"Och kom ihåg att jag älskar dig."
Eddie...
Kom tillbaka. Kom tillbaka nu, Eddie.
Kom tillbaka.
Det avslutar vår utsändning.
Mrs Doreen Boyd eskorteras av polis från studion.
Hennes barn leds till henne av andra polismän. Reportrar väntar utanför.
En snöröjningsgrupp säger sig ha sett några män vid en övergiven lada.
- Kom nu. - Gå!
Gå!
Leonard Jackson och Valentine Kozak har dömts till döden genom hängning-
- för mordet på assistent Rhys.
Edwin Boyd och William Jackson frikändes för mordet-
- men dömdes till livstids fängelse.
- Eddie? - Doreen!
Jag lägger mig och sover.
Jag vaknar igen av att Herren bär upp mig.
Befria mig, Herre.
Ni friges efter att ha avtjänat 14 år.
Villkorlig frigivning: Livet ut.
Du är fin i uppsatt hår.
- Det är roligt att se dig, Eddie. - Detsamma.
Får jag komma in en stund?
Jag varjust på väg ut.
Är det Billy?
- Han liknar... - Dig. Han är en kopia av dig.
Det där är Carolyn. Hon är så söt.
Och det där är... Robin.
- Hur mår de? - De mår bra.
De slutade skriva till mig för ett tag sen.
Jag tänkte ringa dem när jag har flyttat. Går det bra?
De tänker flytta mig till västkusten.
Det stod inte i tidningarna.
Jag hoppades att barnen kunde komma och hälsa på.
Jag hoppades att du ville följa med.
Följa med?
Jag menar inte nu med en gång. Inte med en gång.
Jag förväntar mig inte att du ska följa med med en gång.
- Vi tar ett glas och skålar. - Jag dricker inte längre.
Jag har saknat dig.
Jag har saknat dig mycket, Doreen.
Jag är med nån, Eddie.
Det vet du.
Du kan inte bara komma tillbaka.
Jag har det bra nu.
Kommer du ihåg vad du sa i radion den där kvällen?
- Det är längesen. - Det var det som höll mig uppe.
Du måste gå nu. Han kommer inte att tycka om att du är här.
Jag har kvar några av dina saker. Det är inte mycket, men...
Jag vet inte varför jag har kvar dem. Det har gått så lång tid.
Vad gör du? Du måste gå nu, Eddie.
- Vad gör han här? - Han ska bara hämta sina saker, AI.
Jag pratar med min fru.
Du har ingen fru.
Sätt fart.
Försvinn härifrån! Ut!
Förlåt. Förlåt.
Förlåt, Doreen.
Följ med mig. Doreen, följ med mig.
Jag kan inte komma tillbaka nu, Eddie.
Jag kan inte.
- Vad kan jag hjälpa till med? - Jag vill göra en insättning.
Edwin Boyd flyttades till västkusten och fick en ny identitet.
Där arbetade han som bussförare och hemvårdare för handikappade.
För sina insatser tilldelades han utmärkelsen Årets medborgare.
Ingen kände till hans rätta identitet.
Eddie dog 2002.
Översättning: Anders Kaage