Hva kommer først, i går eller i morgen?
Rekk opp hånda, de som mener i går.
Og i morgen?
Ingen? Ikke én?
Morticia, forklar hvordan du kom til denne forutsigbare,
men ubeviselige konklusjonen.
Det er ikke noe man må bevise.
Det er noe man bare vet.
Noe man vet?
Alt vi vet, er at det vi tenker på
som fortid, nåtid og framtid, ikke er noe mer enn en historie
som er satt sammen i basalgangliene.
Hele tidskonseptet vårt er en kunstig konstruksjon.
Da trenger jeg ikke levere inn labrapporten min.
For alt du vet, har jeg gjort det allerede.
Det er helt riktig!
Sånn sett kan jeg allerede ha gitt deg stryk.
Kunstig konstruksjon eller ikke,
du skal se over læreplanen med direktøren om syv minutter,
og husk, du har seks avhandlingsforslag å se på
før kontortid klokka 16, så heng i.
Du overbooker meg, Lewicki. Hjernen trenger pause for å fungere.
Ikke din. Hva var det du sa da du ansatte meg?
"Plan er lik forstand."
Hvis du brydde deg om forstanden min,
hadde du holdt direktøren unna læreplanen min.
Vet du hva? Du har helt rett.
En liten pause vil gjøre deg godt.
Jeg er straks tilbake.
Og aldri si at jeg ikke gir deg snop.
"Ekstremkakuro." Veldig bra.
Agent Moretti. Hvordan går det i dag?
Bra med meg. Takk, Max. Hva med deg?
Bra, men dessverre
er professor Pierce litt opptatt nå.
Han ser ikke veldig opptatt ut for meg.
Hvis du trenger hjelp, kan jeg introdusere deg
for en annen dyktig professor på instituttet.
Takk, Max, men det er dr. Pierce jeg må snakke med.
Jeg vil ikke virke dramatisk, men det kan være snakk om liv og død.
- Hvem sitt? - Doktor...
Si til direktøren at jeg kommer så snart jeg kan.
Ok, hva om han...
Hvis han synes jeg er sein, si at det bare er basalgangliene hans.
Husker du Date Night-morderen, sommeren 86?
Vagt.
Daniel, det var tiårets kriminalsak.
Hvordan kan du ikke huske det?
Det er vanskelig å henge med på nyhetene
når man pugger til medisineksamen.
Fem uker i strekk, hver fredag,
ble ei jente meldt savnet på ettermiddagen,
for så å bli funnet død på en søppelfylling søndag morgen,
voldtatt og mishandlet.
Drapene tok slutt,
men de tok aldri gjerningsmannen.
Hvorfor jobber du med en gammel sak?
Fordi den er blitt aktuell igjen.
Dette er utklipp fra 1986.
Men søndag for to uker siden dukket et lik opp i Avondale,
samme metode som i 86,
samme kloroformbrannsår rundt munnen,
men politiet i California koblet ikke sakene
før enda et lik ble funnet sist søndag
i Lincolnwood.
Men denne gang har de et fingeravtrykk.
100 % samsvar med et av åstedene fra den gangen.
Om morderen holder på mønsteret, forsvinner ei ny jente fredag.
Og blir funnet død søndag.
Hvordan kan jeg hjelpe til?
Offer nummer seks. Lacey Penderhalt.
Morderen tok henne fredag 18. juli 1986.
Dagen etter
eksploderte en propanovn i et forlatt hus i Maywood.
Brannmannskap fant Lacey i kjelleren, bundet, bevisstløs, men i live.
Da hun kom til seg selv, var hun så traumatisert
at hun fikk et slags sammenbrudd.
De prøvde å avhøre henne, men hun kunne ikke gjøre rede for seg.
Kom hun seg noen gang?
Hun har bodd på et psykiatrisk pleiehjem
de siste 26 årene, hun er visst ikke helt til stede.
Du vil at jeg skal prøve å komme gjennom.
FBI har 50 agenter som jobber på åstedene,
leter etter ledetråder, sporer opp ofre.
Men jeg tror Lacey har svaret.
Skal jeg ha noe håp om å nå henne,
må jeg vite mer enn dette.
Ja. Men du bør ikke høre om det indirekte.
Du bør høre om det fra en som var der.
Hvem er det?
Joe Moretti, en pensjonert politietterforsker,
også kjent som min far.
Det var en fryktelig sommer.
Jeg slapp ikke Katie en meter ifra meg.
Jeg var seks år, pappa. Ikke akkurat i målgruppa.
Snakk til meg når du har fått barn.
Alle etterforskerne jobbet på noe med den saken.
Min tropp sjekket ledetråder fra morderens dagbok.
Skrev han dagbok?
Du utelot det viktigste, agent Moretti.
Ikke vær redd. Jeg har med en kopi.
De fant originalen i det sammenraste huset.
Morderen skrev om forelskelsene sine.
"Jeg møtte ei fantastisk jente på t-banen i dag.
"Lily, er ikke det et nydelig navn?"
Lily Pasetti. Offer nummer tre.
Ser ut til at han var besatt av henne.
Ja, i ei uke.
Hver mandag og tirsdag møtte han ei ny jente,
og hun var "den eneste."
På onsdag og torsdag skrev han at de gikk ut og danset,
eller at de dro og badet i et vann.
Hver søndag var det samme greia
om at jenta skuffet ham,
at hun knuste hjertet hans, eller viste seg å være falsk.
"Jeg kjøpte en drink til Sandra på Blacklight."
Så noen på Blacklight hvem som kjøpte henne en drink?
Hun var populær.
Vennene sa at det var mange som kjøpte henne drinker.
Men vi klarte ikke å plassere noen av dem
på klubben der Lily danset, eller ved vannet med Susan.
Men oppføringene om Lacey er annerledes.
"Jeg så Lacey i dag, og tenkte:
"'Jøss, hun har vært her i hele sommer, overalt hvor jeg ser.'"
Han kjente henne.
Derfor håpte vi hele tida på at Lacey skulle bli bra igjen,
men hun er sprøere enn bestemors krumkaker.
- Pappa... - Unnskyld, Katie.
Bare en talemåte.
Det jeg ikke forstår,
er hvorfor han tar det opp igjen etter 26 år.
Kanskje han ble redd da dere fant basen hans,
eller kanskje han fant andre måter å tilfredsstilles på.
Uansett, det er på tide å snakke med Lacey Penderhalt.
Takk.
En dag kommer du kanskje innom
selv om du ikke trenger noe.
- Nei, nei, nei. - Pappa...
Jeg forstår, ny i byen, ny jobb, mye å gjøre.
Apropos ny i byen, når kommer Donnie fra D.C.?
Snart. Absolutt. Og jeg ringer deg.
- Hyggelig å hilse på deg. - Ja.
Vent. Jeg kom på noe.
Jeg møtte deg på foreldremøte, Katies første år.
Du er professoren hun var så forelska i
- gjennom hele college. - Niks.
Hva?
Du lurer sikkert på hvem Donnie er.
Ikke min sak.
Det går bra. Jeg burde ha fortalt det.
Du trenger ikke fortelle meg noe.
Han er mannen min.
Er du gift?
Snart skilt. Møtte ham i D.C. Det bare funka ikke.
Hvorfor lyver du til faren din om det?
Han hatet Donnie fra første sekund.
"Han er feil for deg, Katie."
Jeg bare kunne ikke gi ham tilfredsstillelsen av å ha rett.
Agent Moretti? Dr. Pierce? Ryan Cutler.
Takk for at du ville møte oss, dr. Cutler. Vet Lacey at vi kommer?
Lacey vet ikke stort om noe som helst.
Hvis dere håper på hjelp til å løse saken deres,
er jeg redd dere kommer til å bli skuffet.
Hei, Lacey.
Jeg er dr. Pierce,
og dette er vennen min, Kate Moretti, fra FBI.
Er det greit om vi stiller deg noen spørsmål?
Jeg kommer tilbake seinere, hvis det er greit.
Jeg trenger en oversikt over hennes medisinske historie.
Klorpromazin
schizoaffektiv katatonisk klorpromazin
schizoaffektiv.
Jeg er blitt fortalt at jeg kan være litt distré,
så la meg se om jeg har forstått det jeg har lest.
For 26 år siden, etter å ha blitt slått, voldtatt, bundet og kneblet,
ble Lacey Penderhalt forståelig nok hysterisk,
forstyrret og desorientert, og for dette
ble hun gitt to milligram lonoxonol,
noe som, til og med den gangen,
var 10 ganger anbefalt dose av et svært kraftig beroligende middel,
et middel som siden har blitt påvist å trigge psykoser
hos pasienter med hodeskader.
Fordi medisinen fikk Lacey til å framstå som psykotisk,
ble hun diagnostisert med traumatisk schizoaffektiv lidelse,
en frase jeg er glad for ikke å ha hørt på 20 år,
og hun ble behandlet med tunge doser klorpromazin,
enda et fornminne fra den psykoterapeutiske antikken,
som nesten har gjort henne komatøs.
Den nå mentalt svekkede pasienten
ble overført til et pleiehjem,
der de såkalte legene automatisk aksepterte diagnosen
som de lojale medarbeiderne de var.
Pasientene på dette hjemmet får den beste behandling.
Riktig. En gang i måneden tar en funksjonær, som er betalt
av det landsdekkende helsekonglomeratet
som eier denne kjeden med lagre for mentalt syke,
et blikk på en liste, huker av en boks,
og går videre til neste pasient.
- Du må gå nå. - Ja, men jeg kommer tilbake.
Imens vil jeg at Lacey ikke får medisiner,
sånn at jeg kan stille henne noen spørsmål.
Jeg vil ikke sette min pasient i fare
på grunn av meningene til en teoretiker fra et elfenbenstårn
etter en 30 sekunders eksaminasjon.
Faktum er at den avgjørelsen ikke er i dine hender, doktor.
Vi snakker med feil person.
Dette er Laceys rom.
Jeg har ikke rørt noe som helst siden den kvelden hun ble angrepet.
Vi visste at morderen var der ute.
Jeg skulle aldri ha sluppet henne ut av syne.
Ifølge forklaringen du gav den gangen,
sa Lacey at hun skulle på kino?
Ferris Bueller's Day Off.
Hun sa flere ganger: "Mamma, jeg er ingen idiot.
"Det er en million mennesker i gatene.
"Jeg skal ikke gå i noen mørke bakgater."
Dr. Pierce, hvis jeg lar deg gjøre det du ber om...
Hvis de slutter å gi henne medisiner...
Kommer hun til å kjenne meg igjen?
Det vet jeg ærlig talt ikke.
Men hvis vi prøver,
så kan vi kanskje stoppe morderen fra å skade andres døtre.
- Du er i tide. - Er medisineringen stanset?
Si det.
Hvem er du?
Hvem er du? Kom deg vekk fra meg!
Valium, 20cc.
Med mindre min renommerte kollega har et bedre forslag.
Hvis du bare hadde sett hva jeg gjorde mot denne stakkars kvinnen.
Du gjorde det du trodde var rett.
Det gjorde Stalin også.
Hvordan kunne jeg ta så feil om noe...
Daniel?
Hva er det?
Meg,
om 40 år.
Det var rart, til og med for meg.
Du hallusinerer.
Noe annet nytt?
Leste jeg ikke en bok en gang, av en genial nervekirurg
som spekulerte på om
til og med de mest skremmende hallusinasjoner
kan være hjernens måte å forklare ting som virker tilfeldige?
Kanskje forfatteren bare prøvde å lette samvittigheten sin.
Tenk, Daniel.
Hva er det ditt gamle jeg vil si til ditt unge jeg?
- Har det. - Daniel, hva er det?
- Det er det som må ha skjedd. - Hva?
Ja, men hvor var jeg?
Jeg så det ikke der inne.
Natalie, jeg kan ikke forklare akkurat nå.
Doktor?
Har du et anfall?
Ja, jeg har et anfall.
Vel, doktor, det går bra.
Jeg må til sykehuset nå.
Jeg visste jeg skulle ha holdt agent Moretti unna deg.
Vi skal skaffe deg en lege med det samme.
Jeg trenger ikke legges inn, Lewicki.
Jeg må treffe Lacey.
Jeg visste det.
Hva pokker gjør du her?
Lacey ble ikke urolig
fordi hun hallusinerte.
Hun så speilbildet sitt i vinduet,
- og visste ikke hvem det var. - Hva mener du?
- Har du satt henne på medisinene igjen? - Ikke ennå.
Bra. Kanskje hun vil snakke med meg.
Hvis du plager henne igjen,
får du med vaktene å gjøre, ikke meg.
Doktor, det er tirsdag. På fredag forsvinner ei jente til.
Vil du ha den jentas blod på hendene?
Lacey.
Lacey, jeg må snakke med deg. Kan du høre meg?
- Hvem er du? - Jeg er dr. Pierce.
Hvordan kom jeg hit?
Du var offer for en voldelig forbrytelse.
Hvor er moren min?
Du skal få treffe moren din snart, det lover jeg.
Akkurat nå trenger politiet å få vite det aller siste du kan huske.
Jeg husker at jeg snakket med Cindy, venninna mi, på telefonen i går kveld,
og så la jeg meg til å sove.
Hvilken kveld var det i går kveld?
Torsdag.
Hva skjedde med meg? Hva er det som foregår?
Lacey...
Hvor gammel er du?
Sytten.
Der,
signifikant oppsamling av hemosiderin,
blod fra en gammel blødning.
Hva betyr det?
Lacey fikk en traumatisk hjerneskade da hun ble bortført,
enten påført av morderen
eller hun fikk noe i hodet da huset gikk i lufta.
Hvorfor merket ingen dette i 1986?
De hadde ikke teknologien, så de dopet henne ned.
De trodde problemet var psykiatrisk, og fortsatte å dope henne.
Hvordan hjelper dette oss?
Det gir oss en diagnose...
Og en plan.
Hvordan føler du deg, Lacey?
Hvem er du?
Hvordan kom jeg hit?
Hvor er mamma?
Lacey har et skoleboktilfelle av anterograd amnesi.
Hva betyr det?
Det er en sjelden lidelse
hvor pasienten er ute av stand til å lage nye minner.
Det er derfor hun tror hun er 17. Ikke fordi hun psykotisk,
men fordi ingenting som har skjedd de siste 26 årene har festet seg.
Hun kan holde på ting en liten stund,
gjennom en samtale, kanskje litt lenger,
men så er det borte.
Husker hun hvem som angrep henne?
Nei. Alt stopper torsdag kveld.
Hva hjelper et vitne som ikke husker hvem hun møtte for en time siden,
langt mindre mannen som angrep og kidnappet henne i 1986?
Tvert imot, vi har grunn til å tro
at hun husker ham på grunn av tilstanden hennes.
Hvordan mener du?
Ifølge dagboka er morderen en person
som Lacey har snakket med flere ganger
på dagene før bortføringen.
Alt som skjedde henne den uka
er like ferskt i minnet hennes som i dag morges er for oss.
Hvis den fysiske skaden forårsaket amnesien,
hvorfor husker hun ikke da alt
opp til skadeøyeblikket?
Fordi minnet ble ikke kuttet som en tråd.
Det ble knust, som glass.
Laceys mor har holdt rommet hennes som en tidskapsel.
Ingenting har blitt rørt siden hun forlot det.
Hvis vi tar henne med hjem mens hun er bedøvet,
lar henne våkne der hun forventer å våkne,
så vil det for henne være en fredag morgen i 1986.
Vi kan spørre henne om alt hun så den uka.
Vi vet hva vi må spørre om. Vi har dagboka.
Ikke helt ortodoks.
Med all respekt, sir,
"ortodoks" har ikke skaffet oss noen morder.
Men moren må jo være 65 eller noe?
Hvordan forklarer du at hun er blitt 26 år eldre over natta?
Probert, jeg vet at kvinner er et mysterium for deg,
men har du noen gang hørt om noe som heter makeover?
Du ser nydelig ut, mrs. Penderhalt.
Du ordnet de trådløse telefonene og alt annet?
Alt er i garasjen.
Hun så så fredfull ut i går kveld der hun sov i sin egen seng.
Jeg er bare så redd for hva som vil skje når hun våkner.
Da er hun hjemme, på sitt eget rom.
Og du introduserer henne for noen folk
som vil stille henne noen spørsmål.
Hva skjer når dere drar?
Hvis vi går ut på kjøkkenet og snakker,
og plutselig husker hun ikke hva vi snakket om,
eller hvordan hun kom dit?
Fortell henne halve sannheten.
At hun fikk et slag i hodet,
og at hun derfor har vært litt glemsk.
Legen sier at hun må holde seg hjemme og hvile,
og at hun blir bra i morgen.
Og så kommer den morgendagen aldri.
Hun er hjemme med noen som er glad i henne,
ikke med fremmede på et sykehus.
Hva skjer når hun ser på hendene sine?
Hun har ikke vasket opp eller knekket en negl på 26 år.
Jeg skulle ønske mine hender så sånn ut.
Mamma!
Kan du banke på?
Hva skjer?
Lacey, du har sikkert hørt på nyhetene
om Date Night-morderen.
Herregud. Har enda ei jente blitt drept?
Si at det ikke er noen jeg kjenner.
Nei, skatt. Alle er ok.
Mamma...
Unnskyld.
Jeg er bare glad for å ha deg hjemme, kjære.
Hvor ellers skulle jeg være?
Riktig.
Føler du deg bra? Du ser ikke helt bra ut.
Det går bra. Jeg bare sov ikke så godt.
Mrs. Penderhalt, kunne jeg be deg om en kopp kaffe?
Så klart. Jeg er straks tilbake, skatt.
Jeg elsker dem.
Store hoder.
Lacey, politiet fant ei dagbok
som morderen har skrevet i gjennom sommeren,
der det står om jentene som han har kidnappet,
og jeg er redd de siste notatene handler om deg.
Sier du at han vil drepe meg?
Det er derfor vi er her.
Vi må stille deg noen spørsmål
om hvem du har snakket med denne uka,
fordi vi tror at en av dem kan være morderen.
På mandag skrev han i dagboka:
"Hadde det kjempegøy, så på Lacey spille softball."
Husker du noen som så på mens du spilte softball?
Nei.
Med mindre...
Med mindre?
Trener Parker.
Men det kan ikke være ham. Han er verdens flotteste fyr.
Bortsett fra?
Noen ganger er det noe litt rart
ved måten han ser på Cheryl James.
Tror dere det kan være trener Parker?
Vi vet ikke, men vi skal iallfall sjekke det ut.
Noen klaget på upassende oppførsel
for 26 år siden?
Ikke en klage.
Bare en rapport om ei mindreårig jente, Cheryl James.
Cheryl James Parker, kona mi i 22 år.
På tirsdag skriver han: "Så Lacey ved bassenget."
Var du og svømte på tirsdag?
Ja. Det er gratis på tirsdager. Jeg drar alltid da.
Flørtet noen med deg?
Det er en kjekk badevakt der, Rick Matthews.
Han flørter alltid.
Jeg har et bilde av ham.
Mamma!
Hva har skjedd med speilet mitt?
Det knuste i natt. Jeg ordnet det mens du sov.
Alle bildene er i øverste skuff.
Det er meg og Cindy og Rick.
Han sier han skal til LA og bli rockestjerne.
Ja. Jeg husker Lacey Penderhalt.
Og hvor var du de to siste helgene?
Spilte ute på halvøya.
Vi er det beste tributebandet til Mötley Crüe...
Vest for Cleveland.
Torsdag: "Jeg så Lacey på jobb i går.
"Hun er så distraherende!
"Men det er ingen jeg heller vil distraheres av."
Jobb?
Det kan være Eddie Russell.
Han er juniorpartner på advokatkontoret
hvor jeg jobber mandager og onsdager.
Snakket han med deg?
Han snakker alltid med meg.
Og hver gang føler jeg at jeg trenger et bad etterpå.
Han drakk visst for mye eggnog på julebordet,
og jaget assistenten sin ned branntrappene,
og så mistet han balansen.
Har vært sengeliggende i seks år nå.
Virker som om det finnes rettferdighet i universet likevel.
Vel, takk. Jeg beklager å ha...
Unnskyld meg. Jeg må ta denne.
Moretti.
Så da er du av saken?
Bare av Lacey.
Han vil ha meg til å spore ledetråder med de andre.
Så hva gjør du på bar?
De har allerede sjekka og dobbeltsjekka ledetrådene.
Jeg var ikke tredje best i kullet mitt på Quantico
for å trippelsjekke spor.
La dem være. De er eldre enn deg.
Vil du jeg skal si til sjefen din at han sløser med talent?
Nei.
Jeg vil vite om det er noe annet
du kan huske fra 86 som kan hjelpe oss.
Jeg har lastet ned alt sammen, vennen.
Men jeg har et spørsmål.
Forteller du alltid sannheten til gamlingen din?
Hva har det med noe som helst å gjøre?
Tenk over det.
I hennes eget hode er Lacey 17.
Hun forteller mora si at hun skal gå på kino, alene,
på en fredag kveld.
Og så?
Kom an, Katie.
Tror du jeg har glemt en viss kveld i 1997
da ei viss 17 år gammel jente fortalte faren sin
at hun skulle på kjøpesenteret med Marsha Ford?
Faren hennes treffer henne på Navy Pier
sammen med en boms med ring i nesa.
Han var ingen boms.
Han hadde master i filosofi fra Northwestern.
Poenget er
at døtre ikke alltid forteller foreldre sannheten.
Er han her?
Du burde virkelig ringe først.
Ja. Neste gang, jeg lover.
Det er ikke bra for ham, det du gjør.
Hva snakker du om? Tilstanden hans?
Jeg vet om tilstanden hans. Har han et slags...
Nei, han har det bra. Men han er opprørt.
Han er ikke på kontoret, han gjør ikke jobben sin.
Han er besatt av saken.
Hvem vet hva som skjer hvis du fortsetter å forstyrre ham?
Beklager, men jeg hadde ikke kommet hvis det ikke var veldig viktig
at han blir med til Laceys hus med det samme.
Hva er det dere hvisker om?
Lacey...
Skatt, dette er dr. Pierce og agent Moretti fra FBI.
FBI?
Hvorfor det? Hva skjer?
Lacey, du har sikkert hørt på nyhetene om Date Night-morderen.
Herregud. Er noen jeg kjenner blitt drept?
Nei, men vi har grunn til å tro at morderen er en du kjenner.
Hva?
Mrs. Penderhalt, kan jeg be om en kopp kaffe?
Så klart. Jeg er straks tilbake, skatt.
Lacey, vi vet du sa til moren din
at du skulle på kino alene i kveld.
Ferris Bueller.
- Vi vet at det ikke er sant. - Ja.
Hvorfor skulle jeg lyve?
Lacey, jeg har vært 17 år selv,
og jeg vet at voksne kan frike ut
og overreagere på alt mulig.
Faren min gav meg husarrest en gang bare fordi jeg sa
at jeg syntes Keith Richards så kul ut med en sigarett.
Så jeg vet at du føler
at du må finne på unnskyldninger av og til.
Men vær så snill, tenk på jentene som ble drept.
Tenk på jentene som fremdeles kan dø.
Du kan hjelpe oss å redde dem.
Jeg skulle møte en fyr.
Jeg sa det ikke til mamma, fordi hun ville drept meg.
Han er 24.
Hvem er han?
Det er en fotograf.
Han så meg i parken, og spurte om å få ta bilde av meg,
og jeg sa ja.
Han bare tok bilde av deg, ikke noe mer?
Han kysset meg.
Men han spurte meg aldri om å ta av meg klærne
eller noe, jeg sverger.
Hva heter han?
Kenny Strand.
Slapp av!
Kom an. Ha det moro.
Vi selger parfyme her, vi lager ikke Night of the Living Dead.
- Kenny? - Ser du ikke at jeg...
Beklager. Jeg trodde du var den dumme assistenten min.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Er du den Kenny Strand som tok bilder av jenter
i Oak Park, sommeren 1986?
Det er meg, i gamle dager før jeg solgte sjela mi.
Har du gjort noe modellarbeid?
Jeg er i en annen bransje.
Og jeg har noen spørsmål til deg.
Jeg lurte alltid på hva som skjedde med Lacey.
En kveld dukket hun ikke opp for fotoseansen.
Hørte aldri fra henne igjen.
Men du tok bilde av henne?
Det er mange bilder av henne i den første boka mi.
Da du klinte med henne, visste du at hun var under 18?
Det var et uskyldig kyss.
Jeg gjorde henne mer komfortabel,
fikk henne til å slappe av foran kamera.
Ja, du ville vel ha alle jentene du tok bilder av, til å slappe av.
Det var ikke sånn. Se på bildene.
Jeg feiret ungdommen deres, uskylden deres.
Hva synes du?
Jeg ser ikke noe fetisjisme eller erotikk her.
Unnskyld meg.
- Moretti. - La stjernefotografen gå.
Hva snakker du om?
En annen kvinne ble nettopp bortført i Bedford Park.
Der har du den sprø eksperten og den hjerneskadde vitnet ditt.
Han sier at kjæresten hans gikk ut kl. 21.20 for en røyk.
En halvtime seinere går han ut for å se. Da er hun borte.
Vakten sier at rundt 21.25 så han en fyr på rundt 50,
hvit, middels høyde, praktisk talt bære ei pære full jente
til bilen sin.
Kloroform.
Vakten spør om han trenger hjelp.
Mannen sier han er glad jenta hadde vett til å ringe faren sin
når hun er for full til å kjøre hjem selv.
Jenta heter Melinda Davis.
Hvis vi ikke finner henne på 24 timer,
kommer vi til å finne henne søndag morgen.
Hva faen?
Daniel, hva er i veien?
Ingenting.
Sjefen vil at vi sjekker området for vitner,
og sjekker overvåkningskameraer i en radius på 8 km
for middels store biler, kanskje blå, kanskje Honda.
Ok. Jeg må finne noen som kan få deg hjem.
Ellers kommer Lewicki etter meg med øks.
Ja.
La oss ta trappene.
Hva gjør du her?
Utenom å bli påkjørt av imaginære drapssykler?
- Det er bedre enn en ekte. - Ja.
Fin skjorte.
Ja.
Nå som jeg har gravd den fram igjen, har jeg ikke lyst til å ta den av.
Det var litt av en kveld, hva?
Hvilken kveld?
Da vi så Tears for Fears på The Vic.
Vi gikk ikke på den konserten sammen.
Så klart vi gjorde. Vi datet jo. Vi gjorde alt sammen.
Daniel, jeg ba deg med på den,
men du sa at regjeringen hadde skannere
på offentlige steder som overvåket tankene dine.
Jeg gikk med Josh Lewis.
Josh... Nei, du tar feil.
Vi gikk på Tears for Fears sammen.
Ikke gi meg det blikket. Jeg kan bevise det.
Her.
To avrevne billetter, Tears for Fears, 10. august 1986...
Tjueseks år siden forrige måned.
Daniel...
De er ikke avrevne.
Det er hele billetter.
Du kjøpte dem, men du gikk aldri på konserten.
Hva snakker du om? Vi dyttet oss helt fram.
Vi ble nesten trampet ihjel på dansegulvet.
Jeg fikk ei t-skjorte!
Du kjøpte den skjorta hos Hegewisch Records.
Hva?
Du sa til Kate at du ikke husker Date Night-morderen
fordi du hadde hodet i bøkene.
Men det var i bøkene.
Ja, men det var også den sommeren du begynte å...
Bryte sammen.
Så jeg bare forestilte meg det hele?
Jeg satte meg i Josh Lewis sitt sted?
Du blandet ønske med virkelighet.
Akkurat som morderen.
Hva mener du?
Han skrev i dagboka at han danset med ofrene,
at han kjøpte dem drinker, badet med dem.
Men han gjorde ikke det.
Hele koblingen hans til disse kvinnene er i hodet hans.
Han er en psykotisk erotoman!
Det er derfor dagboka ikke har ført oss noe sted.
Ja, kvinnene danset og drakk og badet!
Men ikke med morderen.
Han skrev at han så Lacey overalt den sommeren.
Men det var fordi han forfulgte henne!
Som betyr...
Syklene.
La meg se den boka igjen, den med bildene.
Jeg ringer deg opp igjen.
Daniel, Kennys alibi er sjekket. Han er ikke morderen.
Gi meg boka.
Ja. Se der.
Det er en sykkel.
- Og der. - Enda en sykkel.
La du merke til dette før?
Ja. Jeg merket ikke at jeg merket det før seinere.
Se der. Fyrverkeri.
Alle ser på fyrverkeriet, alle i hele parken.
- Se på han på sykkelen. - Nettopp.
Hvem ser han på?
Det er meg og Cindy og Aileen.
Kjenner du igjen han på sykkelen?
Nei.
Men jeg vet hvor han jobber.
Ser du "M" -merket på veska hans?
Det står for Mercury Messengers.
På advokatkontoret hvor jeg jobber
er sykkelbudene alltid inn og ut med leveringer.
Takk, Lacey.
Du kan ha hjulpet oss å ta morderen.
Det jobbet 33 sykkelbud for Mercury i 1986.
Men tre er døde,
to bor utenlands, sju er ikke hvite,
fire er ikke sporbare, og flere av dem har sikre alibi.
Vi har åtte gjenværende.
Vi liker nummer 29, Simon Kaydee.
Han hadde rett alder i 86. Han kjører en mørk blå Nissan Altima.
Han har flere siktelser for vold i hjemmet.
Han bor i Stickney. Praktisk talt ute på landet.
Et godt sted for å binde ei jente i kjelleren.
Og i går kveld dro han kredittkortet på et kjøpesenter
bare tre kilometer fra klubben jenta ble tatt fra.
Ok. La oss gå for Kaydee.
- Hvor skal du? - Med deg.
Ikke tale om. Bli her. Jeg ringer så snart jeg kan.
Kom igjen, doktor.
Du er smartere enn disse folka.
Du vet jeg ikke er fyren.
Du så den vakre kona mi, og bryllupsdatoen,
for seks uker siden.
Hva er poenget ditt?
Hvis en mann har en filet mignon som det hjemme,
hvorfor skulle han gå ut
og slakte seg en burger hver lørdag kveld?
Se nærmere etter, doktor. Alt er her.
Alt du trenger å vite.
GIFT 27. SEPTEMBER 86
KEITH TREVOY KONE GÅTT BORT
Ring agent Moretti! Jeg må snakke med henne!
- Daniel, rolig. Jeg kan ikke høre deg. - Glem nummer 29.
Nummer 17 er vår mann, Keith Trevoy i Berwyn.
Hvordan vet du det?
Spørsmålet vi ikke kunne besvare...
Hvorfor begynne å drepe igjen?
Det begynte å klø igjen.
Hva lette han etter? Den ene.
Jenta han kunne elske som elsket ham tilbake.
Nummer 17 giftet seg 27. september 1986,
åtte uker etter at drapene stoppet.
Men kona hans døde for fire uker siden,
rett før de siste drapene.
Du må komme deg til Berwyn!
Vi har ordre om å dra til Stickney.
Tre dusin agenter er på vei til Stickney.
De kan avse et par.
Jeg vet hvor godt du liker pinot noir.
Det er så fint at
vi liker det samme, er det ikke?
Ring etter støtte.
Ikke noe mere skriking, ok?
Hjelp meg!
Vi går inn. Jeg dekker fronten.
Ja.
Legg ned kniven. Det er over, Keith.
Politiet og FBI har omringet stedet.
Da kan jeg like gjerne drepe henne.
- Nei! - Det vil du ikke gjøre.
Hun er den ene.
Hun kommer ikke til å svikte deg som de andre.
Hvordan vet du det?
Vi leste dagboka hennes. Vi fant den i huset hennes.
Hun skriver at hun elsker deg.
Hun forstod det ikke først,
men nå vet hun at det er deg hun alltid har villet ha.
Fortell ham det, Melinda.
Fortell ham hva du føler.
Det er sant.
Jeg elsker deg
mer enn noen annen jeg har møtt.
Hvorfor sa du ikke det?
Fordi du skremte meg.
Men jeg elsker deg.
Løgner!
Jenta mi, helten!
Pappa.
Hva? Kan jeg ikke skryte av min egen datter på min egen bar?
Jeg gjorde det ikke alene.
Men du visste å hente hjelp, og det er...
Nøkkelen til livet.
Kom an, Katie. Hva? Du burde feire.
Hell oss opp litt whisky, pappa.
Hva skjer?
Husker du hva du sa
om at unger av og til lyver til foreldrene?
Jeg har noe å fortelle deg.
Om Donnie.
Jeg visste det.
Lacey, kjære,
hils på en venn av meg. Dette er dr. Daniel Pierce.
Doktor? Er noen syke?
Nei, da. Ingen er syke.
Mora di sier at du liker Tears for Fears,
og jeg har to billetter til konserten deres på The Vic
som jeg ikke kan bruke.
Vil du ha dem?
Herregud! Seriøst?
De er dine.
Takk! Jeg elsker deg!
Tusen takk.
Dattera di reddet liv. Du vet det.
Ja, men hun kommer aldri til å vite det.
Og hun skal ikke på den konserten.
Nei.
Men hver dag kan du gi henne de billettene.
Og hver dag blir hun like glad for å få dem.
Takk, dr. Pierce.
Takk for at du gav meg dattera mi tilbake.
Anterograd amnesi er en fryktelig lidelse.
Men hvis dere kan tilgi en kjedelig, gammel vitenskapsprofessor
et øyeblikks filosofisk spekulering,
så er det en lidelse
som kan minne oss på noe veldig viktig.
Alt vi egentlig har er det nåværende øyeblikket...
Han er ferdig om et øyeblikk.
Jeg kom for å snakke med deg, ikke ham.
Meg?
Ja, jeg ville beklage
for å komme styrtende inn her sånn som jeg gjør hele tida.
Det er jeg som skal beklage.
Hvorfor det?
En stor del av jobben min er å finne vanskelige nok oppgaver
til å få ham ut av sitt eget hode for en stund.
Denne uka innså jeg noe.
Du gir ham oppgaver, du også.
Så hvis jeg var dere, ville jeg virkelig tatt vare på øyeblikket,
det uerstattelige nuet
som aldri kan repeteres gjennom hele historien,
et stille øyeblikk, en vakker campus,
venner ved deres side,
sola strålende inn gjennom vinduet.
Nyt det mens dere kan...
For resten av uka skal dere få jobbe hardt
med en 12 sider lang oppgave om tid og minne,
til 8.30 mandag morgen.
Ingen utsettelser, ingen unnskyldninger.
"Men professor Pierce!"
Kom an, det er dette som er moro.