"SmarteKjekkeKarer.com." Den var ny. Hvordan går det?
- Du er for kynisk. - Jeg er ikke kynisk.
Ikke? "Drittsekker, bedragere og mannegriser frabes."
- Jeg har en jeg vil at du treffer. - Vil du pare meg sammen med noen?
En kreftsyk som vil anmelde en forbrytelse før han dør.
- Så romantisk. - Kynisk.
Mr. Carlson?
Du ville anmelde en forbrytelse.
- Et drap. - Jaså. Fortell.
Det er gammelt. Fra 1992.
- Jaha. Og hvem ble drept? - Jeg vet ikke.
- Kan du si hvor det skjedde? - Jeg vet ikke akkurat.
- Hva kan du fortelle? - Jeg gjorde det.
Doc, vent. Jeg kommer til å gjøre din dag. Jeg fant disse på loppemarked.
Mahlers niende, originalopptak? Som jeg har lett etter den.
Mozarts pianokonserter, 21 og 23 og Vienna Master Series?
Du gjør virkelig min dag.
Bachs cellosuiter. Jeg avskyr Bach.
Jaså... Nå vel, vær så god.
- Daniel, har du tid et øyeblikk? - Ja.
- Jeg elsker dødsleietilståelser. - Fyren heter Phil Carlson.
Han jobbet for kommunen i 20 år. Men før det-
- utførte han en rekke bankran i Iowa, Illinois og Indiana 1992.
Bankran foreldes etter 20 år, hvis han ikke drepte noen.
- Han kjørte på ei jente. - Under en flukt?
Nei. Men det skjedde i en av byene der han ranet en bank.
- Han var for høy for å huske hvor. - Bedre liv gjennom kjemi.
Dessuten har han en uhelbredelig hjernesvulst.
Så svulsten kan påvirke hans minne, og forårsake vrangforestillinger.
Sjefen vil ikke at jeg kaster bort tid om fyren innbiller seg ting.
Hvis du sier at han er pålitelig, kan jeg kanskje overbevise sjefen.
- Vi kan gi familien en avslutning. - Da ser vi på hjernerøntgenen.
- For noen enorme globus pallidi. - Ja, de er ganske store.
- Og det er svulsten? - Ja, den lille hvite massen der.
Jeg ordinerte fem måneders aggressiv cellegift.
- Så dette er etter behandlingen? - Vi kom aldri dit.
Han sluttet etter tre omganger.
Jeg bestilte en siste røntgen, men han avslo.
Svulstens beliggenhet påvirker ikke minnet hans.
- Så det er fritt fram. - Jeg burde treffe pasienten.
- Og jeg foreslår en ny røntgen. - Jeg tar den i dag.
- Takk, doktor. - Det var hyggelig å treffe deg.
Jeg var så dopa at jeg ikke husket at jeg kjørte på henne før senere.
Men du husket da du kom til.
- I Waukegan i Illinois. - Du virker ganske sikker på det.
Jeg gikk til biblioteket der og sjekket aviser.
Men jeg fant ikke noe, så jeg trodde at det var innbilning.
- Kanskje det var et falskt minne. - Nei.
- Jeg vet at jeg drepte jenta. - Hvordan kan du være så sikker?
Lyden hun ga fra seg. Jeg har aldri kunnet glemme den.
Husker du flere detaljer?
Langt gyllent hår over frontruta og blod-
-blod overalt.
Det holder inntil videre.
Vær så snill... Vær så snill, finn jentas familie.
Jeg må si unnskyld før jeg dør.
- Mamma? - Hei, elskede!
- Hva gjør du her? - Max slapp meg inn.
- Er du ikke glad for å se meg? - Jo, det var bare uventet.
- Er alt i orden? - Daniel, du uroer deg for mye.
Det er en mors privilegium å besøke sin sønn om hun vil.
Det er ikke som om du er gift. Hvis du var gift...
Det samme hva du er her for. Jeg er bare glad for at du er her.
Takk, elskede. Så søtt.
Vet du hvor lenge du har tenkt å bli?
Jeg trodde det tok tre dager for fisk og gjester til å begynne å stinke.
Jeg vil rekke å treffe deg mye, og timeplanen min er fullpakket.
Hvis du kan si noe omtrentlig, kan jeg omarrangere litt.
Gjør bare det du må.
Jeg kan underholde meg selv. Jeg har et spørsmål.
Hvorfor er det ikke et eneste bilde av meg i huset?
- Mamma, unnskyld meg. Lewicki! - Hei, doc.
Kunne du ikke ha advart meg litt?
- Om hva? - At min mor er her?
Jeg trodde at moren din hadde gått bort.
Er du OK?
Hei, jeg ser etter Daniel, er han... Daniel.
Det var 13 uoppklarte bankran i de tre delstatene sommeren 92.
Men sheriffen i Yates City fant en uoppklart påkjørsel-
- som hendte innen et par dager etter et bankran.
- Men offeret var en gutt. - Det er en viktig detalj.
Ja, det bekymret meg også til sheriffen mailet meg et bilde.
Langt blondt hår, akkurat som ei jente.
Ja.
Mr. Carlson, du ser mye bedre ut.
Ja, det var en fin dag.
Jeg har nyheter. Jeg fant offeret. Du får din sjanse til å si unnskyld.
- Si unnskyld for hva? - Påkjøringen.
Jeg tror at jeg hadde falske minner, som du sa, doktor Pierce.
Jeg har ikke drept noen.
Han het Barry Miles og bodde i Yates City. Han var bare femten.
Du kjørte på ham foran lillebroren hans.
Han fikk aldri artium.
Unnskyld, men sa jeg ikke at jeg kjørte på ei jente?
- Jo, men du husket langt, blondt hår. - Jeg husker ikke så godt nå.
Hva skjer her? Phil, er du klar?
- Hei. Hvem er du? - Dette er min kone.
Pam, dette er personene fra FBI.
- Har Phil fortalt nyhetene? - Hvilke nyheter?
Det nye røntgenbildet viste at kreften er borte.
For noe pissprat. Han skal ikke dø, så han trekker tilståelsen sin.
Han hadde en uhelbredelig hjernesvulst. Hvordan er det mulig?
- Et mirakel? - Nei, ikke noe mirakel. En feil.
- Ikke vær skeptisk. Mirakler skjer. - Ikke nå.
Hva?
Jeg må få se røntgenbildet i morgen tidlig.
Jeg tenkte det samme, at det måtte være en tabbe.
Trass i at vi har sikkerhetsregler, så dobbeltsjekket jeg.
- Svulsten hans er borte. - Hvordan forklarer du det?
En fotballspiller fra Dartmouth ble frisk fra uhelbredelig lungekreft.
I Phils tilfelle fikk kanskje behandlingen en forsinket reaksjon.
- Jeg... antar at det er mulig. - Det er typisk.
Hadde Phil røntgen igjen, så hadde vi kanskje sett dette tidligere.
Men hvorfor ble Phil i så fall syk etter at behandlingen ble avsluttet?
Det må ha vært psykosomatisk. Phil hadde fått en dødsdom.
Jo nærmere han kom dødsdatoen, desto sykere ble han.
- Nå lever han nok lenge til. - Ja, i fengsel, om jeg får bestemme.
- Har du et minutt? - Ja. Ja visst.
Daniel? Har du noe imot å...?
Du har sikkert fullt opp, men jeg ville benytte meg av sjansen.
- Vil du ta en kaffe en gang? - Kjempegjerne.
Men hvis dette går til rettssak kan du bli innkalt som vitne, så...
- Ja visst. Selvsagt. - Ja.
- Kanskje når saken er over. - Ja. Kanskje.
- Hva husker du da broren din døde? - Vi gikk på Main Street.
Jeg var der da det skjedde, men det er tåkete.
Husker du bilen?
Blå? Kanskje grønn.
- Og sjåføren? - Jeg tror at det var en mann.
- Ikke mye til hjelp, eller hva? - Du husker kanskje mer enn du tror.
Med ditt samtykke, vil jeg prøve et såkalt kognitiv intervju.
Jeg benytter meg av pusteteknikk. Det ligner hypnose.
- Med klokka som pendel? - Nei. Jeg vet ikke om det funker.
Det er ikke som å spole tilbake en video. Men det kan kanskje hjelpe.
Hvert år gikk jeg til politiet for å se om de hadde nye spor.
Ingen brydde seg noensinne. Så gi meg ikke noe falskt håp nå.
Mamma har rett. Jeg er ikke til noen nytte.
Og jeg jobber natt, så jeg må på jobben.
Hvis du ombestemmer deg, har du jobbnummeret mitt her.
Overraskelse!
Er det "ta-med-mor-til-jobben dagen"? Nei. Du må gå.
Elevene kan se meg snakke med meg selv.
- Hvorfor skulle du gjøre det? - Fordi jeg er schizofren.
Ikke vær latterlig.
Jo, mamma, det er jeg.
Jeg fikk diagnosen noen år etter din død.
Jeg er lei for det, skatt. Men nå kan jeg ta hånd om deg.
Nei, det kan du ikke. Du er død.
- Hvorfor er du så slem mot meg? - Unnskyld, mamma. Jeg...
Doktor Pierce, jeg vil prøve den kognitiv-greia.
Jimmy, et dypt åndedrag til.
Slapp av i skuldrene. Nå vil jeg at du går tilbake til den dagen.
Du er på Main Street med broren din.
- Hvordan er været? - Det er hett og klebrig.
- Og hvor er Barry? - Et stykke foran meg.
- Hva gjør du her? - Jeg roper at han skal vente.
- Gjør han det? - Nei, han har øretelefoner på.
- Så han går over gata. - Det kommer en bil farende.
- Hvilken farge har den? - Blå. Grønn. Jeg vet ikke.
Han ser ikke bilen.
- Hva gjør du? - Jeg roper "bil!".
Han hører meg ikke. Han bare... Han digger til musikken.
Barry! Herregud.
- Fint. Fortell hva du ser. - Det er mye blod.
Han ligger urørlig på panseret. En mann kjørte bilen.
- Hvordan ser han ut? - Noe er i veien for ansiktet hans.
- Han er hvit. - Noe annet?
Ja.
- Hvordan går nettdatinga? - Glem det. Jeg har truffet en lege.
- Pen. Og virker interessert. - Bra.
Kanskje jeg kan bevise at Phil gjorde det.
Jimmy tror at han husker at sjåføren hadde et anker tatovert på skulderen.
- Hva har vi her? - Huseier, skutt i brystet.
Noen skar ham først.
- Det løser et drap. - Nå har vi et nytt.
- Takk for at du kom, Mrs. Carlson. - Jeg har sagt alt.
Jeg vet det. Jeg må bare gå gjennom alt igjen.
Hvor befant du deg da mannen din ble drept?
- Jeg var ute og løp. - Greit.
- Så noen deg løpe? - Jeg vet ikke. Hvordan det?
Du og Phil hadde overtrukket deres kredittkort.
Dere pådro dere 50000 dollar i gjeld bare de siste månedene.
- Smykker, konserter, middager. - Vi brukte pengene, enn så?
Jeg forstår hvorfor Phil brukte penger han ikke hadde.
Men jeg forstår ikke hvorfor du gikk med på det.
Du skulle jo bli sittende med gjelden, og du er lærervikar.
Forklar hvordan det skulle gå til.
Vi vet at han hadde en stor livsforsikring.
Phil overbeviste meg om at det var greit.
Han sa at jeg kunne betale gjelden med forsikringspengene.
Men så bestemte Phil å ikke dø, så du drepte ham for forsikringen.
Hva? Nei! Jeg drepte ham ikke.
Det var jeg som overbeviste Phil om å gjenkalle tilståelsen sin.
- Var det din idé? - Phil hadde lidd nok allerede.
Og i fengslet hadde ikke du kunnet drepe ham.
Da jeg giftet meg med Phil, var han morsom og snill.
Med tiden forsvant han bare.
Han sa ikke et ord under middager.
- Høres ut som faren din. - Mamma, jeg prøver å lytte.
Da det ble tøft, flyktet han.
- Pappa forlot deg aldri. - Jeg mener følelsesmessig.
Å fortelle om ditt elendige ekteskap overbeviser ikke meg.
Bare hør. De siste månedene ble Phil forandret.
Ja, han ga deg smykker og middager.
Det var ikke bare det. Han ble snill igjen.
Han spurte om min dag, spøkte.
Da han ble frisk, trodde jeg at Gud hadde gitt oss en ny sjanse.
Jeg ville ikke ha Phil i fengsel, og jeg drepte ham ikke.
Hvordan forklarer du da denne mirakuløse forvandlingen?
- Var det kreften? - Nei, det var behandlingen.
Jeg er lei for det. Alt klientene mine beretter er hemmelig.
Carlson har hevet taushetsplikten, så du kan fortelle alt Phil sa.
I så fall... Phil ombestemte seg om å gjenkalle tilståelsen.
- Han ville overgi seg. - Hvordan vet du det?
Han kom inn akutt dagen etter sin utskriving.
- Vann? - Nei. Hvorfor var det så akutt?
Han trodde at kreften var kommet tilbake.
- Han hadde røntgen dagen før. - Jeg sa at det ikke fungerte slik.
Jeg sa at det ikke gikk så raskt.
- Jeg sa at bekymring var berettiget. - Hvorfor sa du det?
Jeg tror at psykiske skader kan forårsake fysiske lidelser.
Jeg tror at Phils skyldfølelse forårsaket hans kreft.
Unnskyld?
Han lindret skylden da han tilsto for agent Moretti.
Hodepinen kom tilbake da han tilbakekalte tilståelsen.
Så jeg oppfordret ham til å angi seg selv.
- Hva slags terapeut er du? - Neuropositiv integrasjonstrener.
- Neuropositiv integrasjon? - Jeg kjenner heller ikke til det.
Behandle sinnet, behandle kroppen.
Jeg har utviklet mentale øvelser som øker blodstrømmen i hjernen.
Jeg har suksessfullt kurert alt fra magesår til kolikk og kreft...
Vent litt. Hevder du at du kurerte Phils kreft?
Han gjorde det med mine metoder. Det må komme fra pasienten.
Det er absurd.
Phils helbred er bevis på at vårt arbeid her lønte seg.
Du kurerte ham ikke. Cellegiften kurerte ham.
Nei, det drepte ham nesten. Jeg overbeviste ham om å slutte.
- Du er en kvakksalver. - Daniel, vær så snill.
Kan du komme på noen som kan ha ønsket å skade Phil?
Han var tvilende til å tilstå, for han hadde ei kjæreste i 1992.
Han var redd for at hun skulle havne i knipe.
Jeg foreslo at han skulle snakke med henne. Hun ble visst sint.
Fyren var en kvakksalver, men gikk du ikke litt for langt?
Mor prøvde hver eneste alternative kreftbehandling.
Galleblæreskylling, nyreskylling, til og med haifinnesuppe i Mexico.
Hvor hun enn henvendte seg, møtte hun kvakksalvere som den klovnen.
Jeg beklager. Jeg visste ikke.
Kom, vi drar og snakker med Phils kjæreste.
- Så du datet Phil på 90-tallet? - I omtrent et år.
- Hvordan var Phil da? - Morsom og litt gal.
Man kan vel si at det var mine ville dager.
- Det virker som et helt liv siden. - Ja.
- Er du gift nå? - Ja. Jeg har to tenåringsgutter.
- Din mann må være selvsikker? - Hva mener du?
Mange ville føle seg truet, hvis kona holdt kontakt med en eks.
Nei, unnskyld, jeg blander her. Jeg hadde ikke kontakt med Phil.
Jeg har ikke hørt fra Phil på 20 år.
Pussig, jeg trodde at dere møttes for tre uker siden.
- Bør jeg be om advokatbistand? - Bare hvis du skjuler noe.
Et vitne sier at Phil besøkte deg-
-og sa at han aktet å overgi seg.
Jeg tror at du hjalp ham å rane banker.
Du så nok dine ville dager ta deg igjen.
Jeg er ikke dum. Ranene foreldes snart.
Men ikke påkjøringa. Kanskje du var i bilen.
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Det betyr fengsel.
Og hvis det viser seg at du flyktet fra ulykken-
- at du lot en ung gutt dø, det liker nok ikke foreldreforeningen-
- eller din mann eller dine gutter. Har jeg rett?
Jeg drepte ikke Phil.
Jeg var på klubbens spa.
- Angies alibi stemmer. - Så ingen av kvinnene drepte Phil.
Hvem flere hadde motiv til å drepe Phil?
- Dere to er så søte sammen. - Kan du slutte?
- Slutte med hva? - Beklager.
Men en mors kjærlighet er evig.
Guttens mor. Hun har vært sint i alle år.
- Hun visste ikke hvem Phil var. - Phil visste hvem hun var.
Du viste ham bildet og sa hvor moren bodde.
Hvis terapeuten hadde rett om at Phil aktet å overgi seg-
- var det hans siste sjanse til å be om tilgivelse.
Det var kanskje det siste han gjorde før han døde.
Eileen?
Agent Moretti, vi må snakke med deg.
- Om hva? - Om dette.
Kan vi gjøre det raskt? Jeg har hodepine.
Kanskje fordi du drepte noen i går og har drukket siden da.
Beklager, kjære, du har misforstått alt.
Vi sendte kniven til laben. Blodet kommer til å matche Phils.
- Han ble drept med en kniv? - Nei. Han ble skutt.
Selv om du ikke drepte ham, så stakk du ham.
Kanskje du dro hjem til ham senere og skjøt ham.
- Advokat. - Det trengs ikke.
Jeg leter nok på feil sted uansett.
Jimmy så broren bli påkjørt. Kanskje han hevnet seg på Phil.
- Jimmy har ikke gjort noe. - Jeg kan nok få ham fengslet.
- La gutten min være i fred. - Svarer du på spørsmålene mine?
Noen timer etter at du og hypnosefyren kom for å møte meg-
- gikk jeg inn på kjøkkenet for å spise noe.
Ja?
Ma'am, jeg heter Phil Carlson.
Jeg drepte sønnen din.
- At du har mage til å komme hit. - Jeg overgir meg i morgen.
Men jeg må komme hit og fortelle-
- hvor oppriktig lei meg jeg er. Jeg bare...
- Det forklarer ikke knivskaden. - Jeg hørte ikke bilen starte.
Så jeg gikk til vinduet for å se hva som foregikk.
- Hva gjør du her? - Legger igjen et brev til deg.
Jeg vil ikke ha det. Det er best at du går.
Så du jagde vekk Phil, men så skjøt du ham neste dag.
- Jeg liker henne. - Ja, hun er en god agent.
- Jeg mener Eileen. - Syns du synd på henne?
Kate vet ingenting om å være mor. Eileen fødte to sønner.
Du ville drepe Phil Carlson, men kunne ikke. På grunn av Jimmy.
Du hadde enda en sønn å ta hånd om. Du var bare en god mor.
Jeg er ingen god mor. Jeg drepte Barry.
Siste gangen jeg så ham terget jeg ham for håret hans.
Jeg sa at han lignet ei jente, så han stormet ut med hodetelefonene på.
Uten høretelefonene på... hadde han hørt Jimmy advare ham.
- Han ville vært i live. - Du har ikke ansvaret for hans død.
Men du truet Phil Carlson med kniv. Hva skjedde så?
Han sa at han ikke ville klandre meg.
Jeg ville ikke klandre deg, men jeg ville ikke kunne gi deg penger.
- Hvilke penger? - Det står i brevet. Bare les det.
- Jeg vil ikke ha brevet! - Vær så snill.
Men jeg lot ham lese det for meg.
Han sa hvor lei seg han var.
Han skrev en bok om hvordan han ble kurert fra kreft-
- og hele historien kretset rundt dagen... da han drepte min sønn.
Vent. Skrev Phil en bok?
- Med en hjernekrymper. - Neuropositiv-fyren.
Så pengene skulle komme fra inntektene fra boken hans.
Han sa at det ville vært riktig at pengene gikk til meg.
Jeg vil ikke ha en penny fra deg.
Og jeg vil ikke at noen skal skrive en bok om min sønn!
Du har rett. Jeg så det ikke sånn. Jeg beklager. Jeg...
Det blir ingen bok. Jeg lover.
Så gikk han.
Hvis Phil holdt sitt ord ville Doktor Bedrager blitt ganske sint.
Tilstrekkelig sint til å drepe Phil?
Hvorfor fortalte du ikke om boka?
Du bare latterliggjorde meg. Hvorfor helle bensin på bålet?
Hvordan reagerte du da Phil sa at han la ned prosjektet?
- Phil lovde Eileen det. - Hvilken Eileen?
Offerets mor. Han dro for å be henne om tilgivelse.
I så fall er jeg stolt av ham, men jeg vet ingenting om det.
Visst hadde jeg blitt opprørt om han ga opp boken.
Jeg har villet skrive boka i fem år og hadde en utgiver...
Men du hadde ingen studie å underbygge den med før Phil.
Så skulle du få boka utgitt, kanskje komme på "Oprah".
Du har sett bevisene. Du så bildene. Du vet at jeg kurerte ham.
- Og så drepte du ham. - Hvorfor skulle jeg gjøre det?
For da kunne ingen hindre deg fra å skrive boka.
Jeg vil at dere går. Hvis dere ikke har grunn til å arrestere meg.
- Hvorfor er du så sint på ham? - Fordi han gjorde det!
Nå slipper han unna med drap og kan fortsette å selge dritten sin.
Han prøver å hjelpe mennesker. Som deg.
- Jeg er vitenskapsmann. - Når ble du så kynisk?
Den Daniel jeg husker, var mer åpen.
Mamma, ikke mist troen.
Det finnes en alternativ behandling.
Det kalles økologisk terapi.
Man tar enzymer og vitaminer for å nøytralisere giftene i kroppen.
- Du må dra til Mexico. - Det høres ut som kvakksalveri.
Nei, jeg har forsket mye. Vestlig medisin er dritt.
Du må slutte med cellegiften. Den dreper deg.
Daniel, din far ville aldri gått med på det.
Glem pappa! Hva gjør han?
Han bare gjemmer seg på kontoret. Han hjelper deg ikke.
Mamma... jeg blir med deg.
- Skolen, da? - Jeg tar fri et semester.
Jeg overtalte deg til å få de gale behandlingene.
- Jeg er lei for det, mamma. - Skatt, la oss ikke være triste.
- Vi hører på litt Bach isteden. - Jeg hater Bach.
Jeg leste om en stadium fire-pasient.
Han ble behandlet av en spiritualist og ble frisk.
- Vi burde oppsøke ham. - Jeg er ferdig med hokus pokus.
Jeg vil bare at du holder hånda mi og hører på musikk.
Du sluttet å høre på Bach fordi det minner om da jeg døde?
Jeg sluttet å høre på Bach da jeg innså at jeg drepte deg.
Jeg burde aldri ha bedt deg slutte med cellegiften.
For å forlenge livet mitt en måned eller to? Nei, takk.
Jeg beholder mine tre uker i Mexico med min sønn.
- Kanskje jeg ikke hadde kreft? - Hva mener du?
Da vi kom tilbake viste de meg kanskje noen annens røntgen.
Mamma, hva snakker du om? De tok en biopsi på deg.
Nettopp. Jeg blander det.
Bildene ble blandet.
- Jeg må få se Phil. - Phil er død.
De gravla ham i morges.
Jeg må ta røntgen av hjernen hans.
- Hei. - Hei.
- Takk for at du klemmer meg inn. - Jeg kan komme sent.
- Det er bare et cocktailparty. - Får jeg bli med?
- Unnskyld? - Sa jeg virkelig det høyt?
Nei, jeg skulle gjerne ta med deg, men...
Du kan være et vitne. Unnskyld, jeg liker deg bare.
Jeg liker deg også.
- Det er det som gjør det pinlig. - Hva?
Doktor Pierce har skreket litt på FBI-
- og sagt at du kanskje ikke var helt oppriktig.
Han er ikke overbevist om at Phil ble kurert, men at han aldri hadde kreft.
- Men jeg viste ham bildene. - Og de var helt sikkert hans.
Nettopp.
Men han tror at de forvekslet-
- at du nå beskytter deg selv fra å bli saksøkt.
- Han tar feil. - Jeg vet det.
Siden jeg er agent på saken ville jeg komme og finne ut av det.
OK, hvordan kan jeg hjelpe deg?
Det er ganske enkelt å bevise at ingen forveksling ble gjort.
Phils navn og dato står tydelig på røntgenbildene.
Første bilde viser svulsten, men så er den borte.
Doktor Pierce bekymrer seg for det første bildet.
Kan den ha blitt feilmerket, eller ha vært noen annens?
Menneskelige feil er alltid mulige, men ikke i dette tilfellet.
- Hvordan vet du det sikkert? - Fordi dere ba meg scanne på ny.
Og du ser at det er samme hjerne.
OK. Hvordan forklarer du da dette?
- Hva er det? - Doktor Pierce gir seg ikke.
Han tvang oss til å grave opp og røntgenfotografere Phil igjen.
Jeg er ingen ekspert, men jeg ser at dette ikke er samme hjerne.
Phils globus pallidi er bittesmå sammenlignet med disse.
Hva prøver du å si?
Jeg prøver å si at jeg tror at du er hederlig.
Men at du begikk en tabbe. Fortell, så kan jeg nok hjelpe deg.
Da jeg ga Phil diagnosen, visste jeg ikke at jeg viste feil bilde.
Først da det andre røntgenbildet kom tilbake, innså jeg min tabbe.
Svulsten var borte. Så jeg så på Phils første røntgen.
Jeg så på to ulike hjerner.
Da forsto jeg at første røntgen var feilmerket.
Bildet jeg trodde var Phils, var en annen pasients, Brett Carmichael.
- Og du sa at han ikke hadde kreft. - Og nå var det fem måneder senere.
Så jeg ringte ham, men kona hans svarte.
- Hadde han dødd? - Ja.
Han gikk til jobben fordi jeg sa at det var greit.
Han fikk et illebefinnende og falt fra et stillas.
Hva gjorde du?
Først tenkte jeg å anmelde meg selv, så husket jeg-
- at Carmichael kom inn for årevis siden med en mistenkt hjernerystelse.
- Så du tok røntgen av ham. - Ingen hjernerystelse.
Og så husket du at hans gamle røntgenbilder var feilfrie.
Å falle fra et stillas var mildere enn å dø av kreft.
Og Phil var frisk, så...
Så du tenkte at ingen skade var skjedd.
Ingen ville skades som ikke allerede var skadd.
Jeg trengte bare å merke om Carmichaels gamle bilde.
- Så hva skjedde? - Phils terapeut ringte meg.
- Han ville ha en kopi av røntgenen. - Til boka han skriver.
Det er jeg som hjelper kreftpasienter.
Men ikke hvis de fant ut.
Forsker som leste boka ville ha krevd Phil røntgenfotografert igjen.
- Jeg ville ikke bli kjent som morder. - Så du skjøt Phil?
Nei. Du må tro meg. Jeg visste at det var over.
Jeg gikk til Phil for å fortelle ham personlig.
Vet du hva du har utsatt meg for? Du ga meg cellegift uten grunn.
- Og alle pengene. Jeg er blakk. - Jeg vil hjelpe deg med det.
- Skal du bestikke meg nå? - Nei, det er ikke... Nei.
Jeg kjøpte denne i tilfelle smertene ble uutholdelige.
- Kanskje jeg skal bruke den på... - Ikke rett pistolen mot meg!
Det blir vel ikke noe cocktailparty.
- Drar du? - Fisk og overnattingsgjester.
Det var hyggelig å se deg.
Jeg tilgir deg for å være en 20-åring som trodde han visste alt.
Det er dårlig trøst fordi det bare er jeg som tilgir meg selv.
- Går det bra, doc? - Ja.
- Er moren din fortsatt her? - Hun har dratt.
Tror du at hun kommer tilbake?
- Skal du gå ut med doktoren? - Ja.
Når han har sonet 10-20 år for uaktsomt drap.
Jeg faller for en morder, og du lurer på hvorfor jeg er kynisk.
Vi vil tro at hjernen er allmektig.
At det ikke finnes noe vi ikke kan lære oss om vi bare vil.
Men trass hjernens eleganse og effektivitet...
...er det ting hjernen bare ikke takler.
Enkelte problemer kan ikke hjernen løse...
...men hjertet.
Tekst: Audun Bie www.sdimedia.com
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få din egen konto gratis. Skrive til oss på hunddawgs@gmail.com