Jag läste era uppsatser om neuropati i går.
Jag har därmed förlorat fem värdefulla timmar av mitt liv.
Att lägga fakta på minnet och sen spy upp det igen är inte vetenskap.
Det är intellektuell bulimi.
Äkta vetenskap är att utforska det vi inte vet. Galileo, Curie, Einstein...
De var uppfinningsrika och modiga nog att titta på fakta och säga:
"Okej, men tänk om det är så här? Eller så där?" De ställde frågor.
Vi ska tillbringa den här timmen med att sträva efter okunnighet.
Vår egen.
Mr Lewicki är expert på okunnighet, så han leder diskussionen.
Det pågår säkert nåt med pappa, men ring i stället.
Jag lämnar honom. Jag pratade med honom om att flytta till ett hem.
Det finns ett bra hem i Belmont Park. Och han sa åt mig att sticka.
Han har ju alzheimer. Han var nog upprörd...
Han är alltid upprörd. Jag gick igenom det här med mina föräldrar-
- men de var åtminstone trevliga mot mig. Jag måste leva mitt liv.
Ni kommer ju inte överens, men han är i lägenheten.
Vad fan är det här?
Jag har ju redan sagt att du inte kan bo ensam i lägenheten.
- Så jag ska bo i det här kyffet? - Det här "kyffet" är mitt hem.
Jag vill inte heller ha dig här, men du jagade ju i väg Wendy.
Wendy kommer tillbaka. Hon är ju kvinna.
Hon blir känslosam och överdriver saker och ting.
- Din mamma var expert på det. - Som när hon fick cancer?
- Hon borde ha muntrat upp sig. - Tycker du att sarkasm är roligt?
Det är ett hälsosammare sätt att hantera grejer på än förnekelse.
Wendy kommer inte tillbaka. Du måste hitta nånstans där du kan bo.
Jag borde ha varit snällare mot henne.
Du borde ha deltagit i den kliniska prövningen. Medicinen hade hjälpt...
Sluta tjata. Var är toan?
Tack för att han får bo i ditt rum. Det är bara tillfälligt.
- Ska han bo i mitt rum? - Det blir bäst så.
Vi kanske kan fixa tv: n. Och han gillar kött, så du måste handla.
Om jag ska ta hand om er båda två lär jag ta livet av mig.
Okej. Han är min pappa, så han är mitt ansvar.
- Var är det jävla toapappret? - Kan du hjälpa honom?
Jag måste ju öppna dörren.
Kate, tack gode Gud. Du har väl ett fall? Kom, så sticker vi.
Lugna ner dig. Nån har mördats, och jag tror att du känner honom.
- Vem då? - En neuroforskare. Landon Jennings.
Jag känner honom inte. Såvida jag inte måste det för att hjälpa till.
Har Landon Jennings mördats? Han är pionjär inom artificiell intelligens.
Har inte du jobb att sköta på toan?
- Din pappa verkar klara sig själv. - Är han här?
Jag hörde en vacker röst. Och titta, här har vi en vacker kvinna.
Kate Moretti. James Pierce.
Så Daniel får sitt stiliga utseende från dig.
- Är du Daniels speciella damvän? - Bra jobbat, min son.
Hon är specialagent för FBI. Hon behöver min hjälp.
Det är bråttom, så vi måste sticka.
Det är inte så bråttom. Din pappa är charmig.
- Du borde inte skämmas för honom. - Charmen är bara en illusion.
- Vill du prata om det? - Nej. Så offret är neuroforskare?
Polisen bad FBI om hjälp, för det verkar inte möjligt.
Mördaren tog sig in i ett säkerhetsrum och försvann.
Ett mysterium. Tack. Jag mår redan bättre.
Enligt polisrapporten bodde Jennings här med sin assistent.
Assistenten kan visa Lewicki hur man dammar.
Han kom tillbaka efter ett ärende och hittade doktor Jennings så här.
Dödsorsaken var kvävning, men rättsteknikerna hittade inget.
Varken hårstrån eller fibrer. Bara ett blåmärke i bakhuvudet.
Det är inte direkt ett vanligt hänglås.
Dörren är av stål och har lister på kanterna.
Det är inte allt.
Oj. Jag gillar också att vara i fred, men det här är lite extremt.
Det här är vad jag tror. Jag är Jennings, och du är mördaren.
Du lyckas ta dig in.
Jag avaktiverar låset eller kan koden.
Jag hoppar upp, välter stolen och försöker fly.
Men du tar tag i mig, och vi slåss. Vi välter en massa grejer.
- Trädgårdsmästaren hör mig skrika. - Men han kommer inte in.
Slutligen lyckas du kasta mig i golvet här.
Jag slår i huvudet och tappar medvetandet. Du kväver mig.
Sen går du härifrån, stänger dörren och försvinner.
Det låter logiskt. Men varför stängde Jennings in sig här?
Är han paranoid eller skyddade han nåt?
Kolla här.
Intressant. Är det en kod?
Det Jennings skyddade finns här, och mördaren försökte logga in.
Jag vet inget om datorn. Jag tar hand om checkhäftet och tvätten-
- men rummet är en del av Eternity Labs. Jag får inte komma nära.
- Vad är Eternity Labs? - Det är dem han jobbar med.
Doktor Jennings föredrog att jobba hemifrån.
- Så hans forskning finns i datorn? - Den är värd flera miljarder.
Det förklarar dörren.
- Vet du vem som kan ha gjort det här? - Nej.
Men mördaren kunde koden och visste att jag går vid halv åtta.
- Vad händer vid halv åtta? - Sconesen är klara på Dimitri's.
Jag går dit varje dag.
Han kom inte ut ur kontoret när jag kom tillbaka, så jag gick dit.
- Kan du koden? - Ja, för nödfall.
- Jag skulle aldrig skada honom. - Du kanske sålde koden till nån.
Nej. Doktor Jennings var inte bara min chef. Han var min vän.
Menar du...
Jag menar vän.
Jag började här efter hans skils-mässa. Han behövde prata med nån.
Hade han kontakt med sin ex-fru?
Landon var så otroligt passionerad.
Han fick det att kännas som att vi var de enda människorna i världen.
Och så blev han inblandad i nåt hemligt projekt-
-som bara... tog över.
Det måste ha varit jobbigt.
Jag började titta på bröllopsfotona när han satt inlåst på kontoret.
- Kunde du koden? - Ja.
Han har säkert bytt ut den sen dess. Han var paranoid.
- Vad var det för projekt? - Det berättade han inte.
Men han sa att vi var panka och att om det hände honom nåt-
- skulle projektet få pengarna från livförsäkringen.
Jag sa: "Snälla, säg att projektet är en 25-åring med stora bröst."
- "Det kan jag åtminstone förstå." - Socialiserade han för jobbet?
Inte efter att projektet började. Han träffade bara folket på labbet.
Välkomna till Eternity. Jag heter Yael. Jag är assistent här.
Vi är chockade över det som har hänt. Vi hjälper gärna till.
Stod ni varandra nära?
Han höll sig för sig själv, men projektet förde oss samman.
- Vad handlar projektet om? - Odödlighet.
Det här är dr Esper. Han leder projektet.
Vi utvecklar teknik som kan ladda upp människans medvetande på en dator.
Där det kan leva för evigt.
Man kan inte ladda upp människans medvetande-
-och inget lever på en dator.
Det jag tänker visa er är otroligt värdefullt.
Vi är väldigt noga med att skydda det.
FBI kan väl vara diskret?
L-Dub, vakna.
Det är Landon Jennings.
De senaste två åren har vi spelat in dr Jennings tankar, idéer och minnen-
-och laddat upp dem.
Vi filmade alla sessionerna så att vi kunde skapa ett hologram.
Vi kallar honom L-Dub.
Presentera er själva.
- Hej, jag heter Kate Moretti. - Trevligt att träffas, Kate.
Det är inte en person.
Kom igen. Spela med.
- Okej. - Hej, L-Dub. Jag är doktor Daniel Pierce.
Doktor Daniel Pierce. Vilket arrogant arsle.
Så den förolämpar folk? Imponerande.
- L-Dub känner nog igen ert namn. - L-Dub, känner du dr Pierce?
Jag träffade honom 2002.
Han sa att mitt projekt om telekinesi var slöseri med tid.
Han verkar känna dig.
Ser ni kamerorna?
L-Dub ser er och associerar era ansiktsuttryck med känslor.
- Men han har inga känslor. - Det kommer att förändras.
L-Dub, visa oss NeuroChip.
Den här tekniken driver L-Dubs sinne.
Det är den första mikroprocessorn som härmar hjärnans nervceller.
Den assimilerar information, gör komplicerade associationer-
- och anpassar sig för att bli mer effektiv.
L-Dub kan redan hantera lönelistan, anpassa luftkonditioneringen-
-och komponera musik.
Så det var det här doktor Jennings ville skydda.
- Ja, tills vi får patent på det. - Det är inte ett medvetande.
Jo, till större grad än ni tror.
Om vi ger L-Dub tillräckligt med data kommer han så småningom att få liv.
Som Lincoln på Disneyland. Men han var gjord av plast.
Det här är inte animatronic.
Om två år lever L-Dub i en kropp gjord av avancerad teknik.
2045 kommer vi inte att behöva våra biologiska kroppar längre.
Vi slipper sjukdom och smärta.
Liv utan biologi är science fiction.
Jag har en fråga. - L-Dub, vet du om dr Jennings hade några fiender?
Eric Mieder spelade football mellan 1988 och 1990.
Har du ett favoritlag, Kate?
Ja, Chicagos Dumma Robotar. Det är ett nytt lag.
L-Dub vet vad "fiender" betyder, men han hör fel ibland, precis som vi.
Då kanske ni kan besvara frågan.
Min före detta partner vore en gissning. Carter Humphries.
Vi hade en liknande idé, men så erbjöd Jennings mig mer pengar.
Carter blev arg när jag sa att jag hade ett nytt jobb.
Esper är smart men känslig.
- Hotade ni honom eller Jennings? - Ja, i stundens hetta.
Men hämnden är ljuv. Jag omgav mig med unga begåvade personer...
- ...och kom före dem. - Med vadå?
Jag har ett avtal värt 40 miljoner, så jag kan inte ge er några detaljer.
Men jag har ett sätt att bevara medvetande på som klår Eternity.
- Så det är en kapplöpning. - Och det är jag som leder.
Hallå?
Det är Max.
Ursäkta.
- Lewicki, vad är det? - Har din pappa vissa udda åsikter?
Som att man bör vara naken?
- Har han klätt av sig? - Ja, för en timme sen.
- Och han vägrar klä på sig igen. - Det är typiskt för alzheimer.
Men inte för mig. Han är ditt ansvar, så du får komma hem.
Stäng av värmen. Han klär på sig när han börjar frysa.
- Jag måste sticka. - Nej...
- Ursäkta. - Är allt okej?
- Ja. Vad är det där? - Dr Humphries har fått brev.
"Din forskning är en styggelse."
"Den kanske gör dig rik, men den går emot Gud."
"Han kommer att straffa dig. Med vänliga hälsningar, Theodore Ludlow."
- Ja, jag skrev det. - Skrev du till dr Jennings också?
För att varna honom. Känner ni till Moores lag?
Datorers prestation fördubblas varannat år.
Ja. Så om 30 år är datorer miljoner gånger smartare än människor.
Vi kommer att utrotas. Det var det jag försökte säga.
Straffet, då? Straffade du doktor Jennings?
- Har du inte sett "Terminator 2"? - Jag har läst pjäsen.
Det är så domedagen lär bli. Alla elever borde se den.
Vem lär överleva apokalypsen?
Inte vi. Maskinerna.
Allesammans är knäppa. Datorer kan inte bli mänskliga.
Du sa ju att forskare bör fråga sig: "Tänk om?"
Okej! Men hävda inte att du kan göra folk odödliga.
Pappa, servetten är vikt. Ät.
Daniel är upprörd för att han är rädd för att dö.
Jag är inte upprörd. Och jag är inte räddare för att dö än nån annan.
Jag tror på Gud, så jag är inte rädd för att dö.
Jag har alzheimer. När jag dör lär jag inte ens minnas vad rädsla är.
Ingen uppskattar galghumor längre.
- Vad gör han? - Jag vet inte.
Det snöar.
"Snöar"?
En termostat har hackats.
- Har du släppt in nån i huset? - Du är paranoid igen. Lägg av.
Systemfel Klimatet komprometterat.
Så är det. Mördaren bröt sig inte in i kontoret.
Det var hologrammet.
Okej. Vad vet vi om hologrammet L-Dub?
- Att han inte känner dig. - Han styr labbets luftkonditionering.
Nån kan använda L-Dub för att mani- pulera Jennings luftkonditionering.
- Varför skulle nån göra det? - Flytande kväve.
- L-Dub kan ha skapat en läcka. - Än sen?
Det skulle sänka syrenivån i rummet och orsaka kvävning.
- Hur lång tid tar det? - 5 min. Det är svårt att upptäcka.
Det är därför man inte hittade nåt på liket förutom bulan.
Han fick den nog när han svimmade. Ingen tog sig in i rummet.
- Oredan och skriket, då? - Jennings kanske fick panik.
Han kämpade för sitt liv.
L-Dub, ändrade du på dr Jennings luftkonditionering dagen han dog?
Vi pratar inte om det. Det var en dålig dag.
Har ni fått honom att säga så?
Handlar det här om er löjliga teori om mordet?
Nej, jag sa att det var en dålig dag för att det var det.
- Ni kanske bör omformulera frågan. - Okej.
L-Dub, sa nån åt dig-
- att ändra på dr Jennings luftkonditionering dagen han dog?
Nej. Har du nånsin dåliga dagar?
- Vad gör han med armen? - Det är nog en bug.
Har ni en video på Jennings då han använde frasen "dålig dag"?
- Hur så? - Armen rycker när han säger det.
- Jag är upptagen. - Jag kan gå till domaren...
...men ni vill nog inte att FBI ska utföra en räd här.
Han säger det några sekunder efter 38 minuter.
Vi måste se till att L-Dub har såna här egenskaper.
Nyanserna är viktiga. Vi måste gräva vidare.
Fan! Jag har en dålig dag.
Jag borde ha sett det tidigare. Magnetisk apraxi.
Folk som har det använder tvångsmässigt föremål.
Men det förklarar även tejpen på hans skrivbord.
Han rev av bitar hela tiden och satte dem på skrivbordet.
- Vad innebär det? - Det kopplas till flera sjukdomar.
- Samtliga är dödliga. - Ni måste ha vetat det.
Nej.
Jag visste att nåt var fel. Han kände inte igen en av ingenjörerna.
- Han har jobbat här i åratal. - Det är ett symptom.
- Berättade han inte att nåt var fel? - Han hävdade att allt var bra.
Han var stolt över sitt intellekt. Och det var ju han som betalade.
Varför nämnde ni inte det här förra gången vi var här?
Vi försöker bevara dr Jennings sinne.
Om det kommer ut att han var sjuk är hela projektet i fara.
Jag försökte bara hantera problemet.
Men nu är problemet borta.
Och labbet får pengarna från livförsäkringen, så ni får betalt.
Jag dolde information, men jag är inget monster.
L-Dub kan ha gjort det och programmerats att förneka det.
- Vi måste prata med personalen. - Jag fixar det.
Vi får försöka bevisa din teori.
Kameran är inne.
Vi är i trumman. Det har inte hettat till än.
- Luftkonditioneringshumor? - Förlåt.
Vänta lite. Vi kommer till en kurva.
Oj. Hejsan.
- Det är en behållare. - Det är nog flytande kväve.
- Är den en del av systemet? - Nej. Den har lagts dit efteråt.
Vi har nog hittat mordvapnet.
Det fanns en wifi-mottagare och utlösare i behållaren.
Så nån på Eternity kan ha programmerat L-Dub att utlösa den.
Ja, men du har nog fel. Vi har spårat delarna till två företag.
Båda kan kopplas till en postbox i Carter Humphries namn.
Rivalen? Hur fick han tillgång till Jennings hus?
- Vi får se... - Hejsan!
Specialagent Kate Moretti från FBI.
- Mr Pierce, det är trevligt att ses. - Detsamma.
- Ni är knäppa. - Det lär inte juryn tro.
- De kommer att hålla med oss. - Jag dödade honom inte.
Ni hotade honom.
Och delarna i mordvapnet skickades till er postbox.
- Jag vet inget om det. - Ni är ingenjör.
- Ni kan lätt ha byggt mordvapnet. - Jag vill prata med min advokat.
Han har nåt att berätta, men han försöker dölja det.
Nån hjälpte honom att få in behållaren i huset.
Han skyddar sin medhjälpare.
Jag fattar. Jag hade tillgång och visste när dr Jennings var där-
- men ni glömmer två viktiga saker.
1: Dr Jennings var som en familjemedlem för mig.
- Folk dödar släktingar hela tiden. - 2: Carter Humphries var ett arsle.
Jag umgås inte med folk som ligger med nån annans fru.
- Vems fru pratar vi om? - Dr Jennings.
De skilde sig på grund av affären.
Landon anlitade Esper och sa att han inte ville ha barn.
Carter stötte på mig, och vi låg med varandra på grund av bitterhet.
Låg ni med varandra hemma hos dr Jennings?
Ja. Carter kom hem till oss några gånger.
- Var ni nånsin inne på kontoret? - Ja. Det var symboliskt.
Vi besudlade Landons forskning. Det var själva poängen.
Nej, Humphries la dit föremålet som dödade din man.
Var han nånsin ensam där?
Herregud. Ja, en gång.
Han skulle hämta vatten, och jag gav honom koden.
Felix hade rätt i att Carter Humphries är ett arsle.
Att ligga med Jennings fru borde vara hämnd nog.
Tydligen inte.
Eller så är inte motivet hämnd.
Varför skulle Humphries lägga dit behållaren och sen vänta ett år?
Det finns för många lösa trådar. Som koden på datorn och Humphries avtal.
Var försiktig. Allt hör inte ihop.
Jag ska träffa Donnie. Vi kan åtala Humphries.
Men vi vet inte vad som hände.
- Du jobbar sent. - Jag hjälper Kate med ett fall.
Tyvärr måste jag gå igenom datordiagram, patentansökningar-
- och tjat om nåt som kallas wetware.
Du har ju undervisat i symbolik.
Säger det här dig nåt?
Det påminner lite om Chimú-indianernas ikonografi.
- Är det nån sorts kod? - Jag vet inte.
Det är ändå bara en kapplöpning till en mållinje som inte finns.
Mordoffret var pionjär inom artificiell intelligens.
Han ville skapa datorer som har känslor. Det är ju nonsens.
På 80-talet var min bästa vän-
- den första killen på CLMU som köpte en walkman.
Folk sa att du stängde världen ute. Du sa: "Teknik öppnar upp världen."
- "Jag omfamnar den." - Jag var hög.
Du var orädd.
Kommer du ihåg när universitetet gav oss mejladresser?
Jag hade sex mejl första gången jag loggade in.
Jag trodde att de var krypterade meddelanden från regeringen.
Jag flippade ur och stängde av datorn.
Jag har aldrig riktigt förstått varför du är så rädd för datorer.
- Men det gör jag. - Och nu lär du dig mer om dem.
Jag försöker lösa ett mord.
Och undvika nån där hemma kanske?
Han är ju din pappa. Du måste umgås med honom trots att det är svårt.
Jag skjutsar hem dig.
Ett pussel. Vill du att jag ska dö av leda?
Här i huset ska vi hantera din alzheimer.
Med medicin, pussel, träning... Vad som helst.
- Ska du också ta din medicin? - Jag går inte omkring naken.
Du ser snö inomhus och skriker på termostaten som en galning.
- "En galning"? - Var det okänsligt?
- Du brukar ju förolämpa folk. - Jag är trött på att du klagar.
- Jag var en bra pappa. - Du bara jobbade hela tiden.
- Det är inte sant. - Du fanns inte där när jag blev sjuk.
- Jo, när de tog ut halsmandlarna. - Jag pratar om mentalsjukhuset.
- Vi åkte till Disneyland. - Du betalade för flygbiljetterna.
- Mamma och jag åkte dit. Inte du. - Jo, jag åkte dit med dig!
- Du är förvirrad. - Ring och fråga din mamma, då!
Mamma dog för 25 år sen.
Pappa?
Nej. Nej!
Doc? Är du okej?
Nej. Allt är en enda röra.
Vad är det där? Ge mig det.
- Vad är det, Doc? - Det är motivet till mordet.
Det här är ett skämt. GyriCore? Det är NeuroChip. Det är likadant!
Humphries ansökte om patent två månader innan ni.
- Han har ett avtal. - Han stal min forskning!
- Eller så stal ni hans forskning. - Va?
Ni var partners, men ni kunde tjäna mer pengar med Jennings-
-så ni stal Humphries forskning.
- Carter är inte smart nog! - Det sa ni till Jennings.
Och sen dödade ni honom när han fick reda på sanningen.
Är ni helt galna?
Jag är ingen mördare. Carter har stulit två år av mitt liv.
Hur då? Labbet är ju välbevakat.
Hur kan Humphries ha kommit åt nåt så viktigt som NeuroChip?
Han måste ha varit här. Det enda andra sättet att komma åt datan är...
...är via min laptop. Herregud.
Hade nån annan tillgång till er laptop?
Min flickvän.
Eller jag trodde att hon var det.
Vi har kollat Humphries övervakningskamera.
12 besök det senaste året. Mitt i natten.
- Men spioner sover väl inte. - Jag kan hjälpa er ta fast Humphries.
Nej, jag kan sätta dig i fängelse i stället.
Men berätta allt du vet så får vi se hur det går.
Jag behövde ett jobb för att stanna i landet. Humphries erbjöd mig ett.
- Men det fanns en hake. - Du skulle jobba för Eternity Labs.
- Han sa att de stal hans idé. - Verkade det inte lite underligt?
Det var spännande. Han lärde mig allt jag behövde kunna.
- När började du ligga med Esper? - Efter 2 veckor.
Jag jobbade sent och låtsades ha ett krossat hjärta.
Esper ville hjälpa mig. Han blev kär och pratade med mig om sitt liv.
- Och sin laptop. - Jag gav Humphries informationen.
Och du gav honom Jennings schema. När han var hemma, på labbet...
Humphries behövde veta det för att mörda honom.
Mörda honom? Humphries var inte inblandad i det.
Inte jag heller.
Ännu en återvändsgränd. Vad är det med dig, Pierce?
Det är ett komplicerat fall.
För komplicerat för dig. Vi datorer har överträffat dig.
Skitsnack.
Pierce är föråldrad...
Daniel!
- Är du okej? - Ja. Vad är det?
Det har hänt nåt.
Han vägrar öppna dörren. Han har varit där i en halvtimme.
Pappa?
Pappa, öppna dörren!
- Vi måste få upp dörren. - Jag hämtar brandsläckaren.
Pappa?
Varför svarade du inte? Vi trodde att det hade hänt nåt.
Det har hänt nåt.
- Hej. Är du okej? - Vi måste talas vid.
Jag kan inte leva så här. Jag faller ju samman inför ögonen på dig.
Hjälp mig att hitta ett alternativ.
Om du menar nåt drastiskt kan du glömma det. Förstått?
Jag pratade om att flytta till hemmet i Belmont Park.
Det behöver du inte. Du kan bo här.
Jag har varit borta mycket, men jag ska anstränga mig.
Du förstår inte.
Det handlar inte om dig. Det handlar om mig.
Jag vill fatta ett beslut om min framtid...
...medan jag fortfarande kan.
Jag förstår.
- Överreagera inte. - Tack. Du har hjälpt mig lösa fallet.
L-Dub, jag vill logga in på Landon Jennings dator.
Lycka till.
Bra jobbat, dr Pierce. En avklarad, fyra kvar.
- Du har löst koden. - Det är progressiva matriser.
Det mäter ens förmåga att kombinera logik och kreativitet.
Datorn visar mig en rad symboler, och jag ska komplettera mönstret.
- Hur visste... - Fråga inte. Du får ont i huvudet.
Du är smart.
Du är inloggad.
- Hur ofta tog Jennings testet? - Varje dag i 223 dagar.
Han loggade in varje morgon.
- Han måste svara rätt på frågorna. - Han testade sig själv.
Om han svarade fel hade sjukdomen framskridit så mycket-
- att han inte kunde känna sig hjälpsam längre.
Han visste att han kanske inte skulle inse det.
- Men testet bevisade det. - Det var därför han skapade det.
Han ville fatta ett beslut om sin framtid medan han kunde.
När Jennings svarade fel och insåg att han inte var sig själv längre-
- skickade datorn en signal till behållaren han hade lagt i trumman.
Den släppte ut flytande kväve i kontoret, och han dog.
Herregud. Begick han självmord?
Ja. Men han gjorde det inte på egen hand.
Varför slösar ni tid när mördaren är på fri fot?
Labbet får inte pengarna från livförsäkringen om det är självmord.
Dr Jennings uppskattar nog din lojalitet, men...
- Han begick inte självmord. - Vi har bevis.
Och du hjälpte honom.
Du har även begått bedrägeri gällande försäkringen.
Om du vill minska ditt fängelsestraff bör du berätta sanningen.
Under de första månaderna såg jag honom knappt.
Han satt inne på kontoret hela tiden, förutom när han åt.
Jag var ensam nästan hela tiden.
En kväll kom dr Jennings ut tidigare än vanligt.
Han ville bara umgås lite. Vi började snacka varje kväll.
En av världens smartaste män pratade med mig som en jämlike.
Och han lyssnade.
Jag hade aldrig haft en sån vän förut.
Men det fanns en hake.
En kväll berättade dr Jennings att han hade en dödlig hjärnsjukdom.
Han verkade normal, men han sa att han skulle tappa kontrollen snart.
Han sa att han inte kunde leva så och behövde min hjälp.
Jag blev förskräckt. Jag ville inte hjälpa nån dö.
Särskilt inte han!
Men han sa att alla har rätt att dö på sina egna villkor-
- och att det måste se ut som ett mord för att hålla projektet i gång.
Han ville fortsätta förändra världen. Det var hedervärt.
Han behövde din hjälp, för han kunde glömma planen en vacker dag.
Ja.
- Jag köpte delarna till behållaren. - Och kopplade det till Humphries.
Postboxen var dr Jennings idé. Han ville hämnas.
Han byggde behållaren, och vi la den i trumman.
Jennings tog testet varje dag när du köpte scones.
På så sätt kunde du inte hindra honom om du ångrade dig.
Det blev allt jobbigare för var dag.
Särskilt när symptomen dök upp. Vi visste att det skulle hända.
Och så hände det.
Jag vet att jag gjorde som han ville...
...men han kunde ju ha väntat ett tag.
Han skulle ju åtminstone ha varit vid liv.
Se ert liv som en historia.
Eller det gör ni redan.
FMRT-studier visar att när vi följer en historia med början och slut-
- frigörs det kortisol och oxytocin i hjärnan.
Det ger oss förmågan att knyta an till folk, även främlingar-
-och känna empati.
Vi använder historier för att finna en mening här i livet.
Föreställ er att leva utan att förstå-
- att vår historia måste ta slut så småningom.
Tänk om våra liv var oändliga. Om klockan aldrig stannade.
Hur skulle vår historia se ut?
Skulle vi fortfarande älska folk och bry oss om dem?
Skulle de små flyktiga ögonblicken vara ovärderliga?
Eller värdelösa?
Översättning: Evelina Eriksson www.btistudios.com