En man förlorar sina lemmar och får robotlemmar som hjärnan kan styra.
En flock gåsungar ser en zoolog som sin mamma.
Och Lewicki känner sig ensam-
- och får hjälp av en japansk virtuell sexsimulator.
Proteser, modersprägling och japanska sexrobotar.
Vad har de gemensamt? De ersätter nåt.
Från lemmar av stål till mödrar av en annan art-
- och utvecklade njutningsmaskiner.
Hjärnan struntar i om det inte är äkta så länge det funkar.
Jag visste att du var en 10-poängare, men tänk att du fick 780.
- Din kreditvärdering. - Ja, men varför ger du mig poäng?
- Jag gav dig ju 10. - Godhjärtad sexism är också fel.
- Jag börjar om. - Ja, gör det.
Jag... har hittat vårt drömhus.
- Oj! - Visst är det fint?
- När började vi leta hus? - Jag har bara tittat runt lite.
Vi har redan mycket att göra.
Jag säger inte att vi ska köpa det. Vi kan väl ta en titt?
Moretti.
Okej. Jag är på väg.
- Vi fortsätter senare. - Vad är det?
En bebis har blivit kidnappad.
Han har varit så gnällig, så jag ville inte väcka honom.
Så jag tänkte ta in varorna innan jag tog ut honom ur sätet.
Herregud! Hur kunde jag vara så dum?
Klandra inte dig själv. Vi måste hitta ditt barn.
- Hur länge var du borta? - En eller två minuter.
När jag kom tillbaka var fönstret trasigt och han var borta.
Ta det lugnt. Du är jätteduktig.
- Hur gammal är Owen? - Åtta veckor. Han har blå ögon.
Jag har ett kort på honom i min mobil.
Han är vacker. Jag mejlar kortet till mig.
Vi skickar ut det till de lokala polisstationerna.
- Har han nån sjukdom? - Han har lite kolik.
- Vem mer bor här? - Bara jag och Owen.
- Och barnets pappa? - Han heter Andrew O'Leary.
- Har du hört av dig till honom? - Jag vet inte var han är.
Han är inte en del av våra liv längre. Han lämnade oss.
- Vet du var han kan vara? - Han är mekaniker i armén.
Ta det lugnt, vi ska hitta honom. Såg du nån när du packade ur varorna?
En sopgubbe, brevbärare eller granne?
Det kan ha varit nån där, men jag var inte uppmärksam.
Jag är så dum!
Har du sett nån misstänkt i området?
Jag såg en främmande bil här utanför i går.
Sen gasade samma bil i väg för några timmar sen.
- Kan du beskriva bilen eller föraren? - Jag vet inget om bilar.
Men jag skrev ner registreringsnumret för säkerhets skull.
Tack.
- Efterlys den här. - Okej.
Hur väl känner du Lucy Halpern?
Hon är tystlåten och blyg och håller sig för sig själv.
- Har du sett henne med bebisen? - Ja, hon brukar gå längs gatan.
Hon ser utmattad ut. Jag är rädd att hon ska gå ut i trafiken.
Det är då inte lätt för henne att vara mamma.
Owen är bara åtta veckor.
Snälla, om nån där ute vet nåt om hans försvinnande-
- var snälla och hjälp polisen. Han behöver mig.
Om personen som tog honom ser det här... Jag struntar i vem du är.
Jag vill bara få tillbaka honom.
- Stackars kvinna. - Kan du svara?
Hos doktor Pierce. Ja, han är här.
Det är Kate.
- Sätt på kanal 9. - Vi tittar på det.
- Kan du prata med henne? - Tror du att hon har gjort nåt?
Jag vet inte, men det vore bra om du kan utvärdera henne diskret.
Hjälper inte dina släktingar eller vänner dig?
- Nej, jag är ensam. - Det måste vara svårt.
Med blöjbyten, matning och gråten.
- Har du barn? - Nej.
När sov du en hel natt senast?
Jag vet inte. Det var nog innan jag fick Owen.
Sömnbrist kan förstöra ens humör.
Har du varit irriterad eller arg?
Ja, lite.
Men vem blir inte frustrerad av att ta hand om ett sjukt barn ensam?
Vad gör du när du blir frustrerad?
Tror du att jag har gjort mitt barn illa?
Jag anklagar dig inte för nåt.
Jag skulle aldrig göra illa Owen. Aldrig.
Håll er i bakgrunden, vi får inte skrämma förövaren. Några frågor?
- Vi sticker. - Vad gör ni?
Bilen har setts till. Hur gick det med Lucy?
- Inte bra. - Vi får prata senare.
Ursäkta, fröken. FBI. Har ni nån legitimation?
Vad är det som har hänt?
Frun?
Fröken? Stanna! FBI!
Stanna!
Åh, nej!
- Klarade bebisen sig? - Ring efter ambulans!
Det är lugnt, vi behöver ingen ambulans.
Det är bara en docka.
Den ser så äkta ut.
- Vill du öva lite? - Du är nästan lika läskig som dockan.
- Är det verkligen Lucys barn? - Ja, samma ansikte.
Lucy måste förklara sig. Jag har bett en agent ta hit henne.
- Dockkidnapparen, då? - Vi griper henne för stöld.
Vänta lite. Om Betsy trodde att det var en bebis-
- och tänkte stjäla ett barn kan jag åtala henne för kidnappning.
Jag visste att det var en docka. Jag verkar knäpp, men jag var tvungen.
- Jag var tvungen att ta honom. - Varför det?
För sex månader sen-
-födde jag barn. Cody.
Han hade ett medfött hjärtfel.
- Han överlevde bara i sju veckor. - Jag är ledsen.
Jag hade svårt att lista ut hur jag skulle hantera det.
Jag sa till min terapeut att jag har ett överväldigande behov av-
-att hålla honom igen.
Hon föreslog att jag skulle köpa en reborn-docka.
De ser ut som riktiga bebisar.
En del kvinnor är tokiga i dem.
De köper kläder och leksaker till dem och ordnar fester för dem.
Behandlar de dem som riktiga bebisar?
Men jag ville bara hantera min sorg.
Min terapeut sa att det kunde hjälpa om jag höll den lite varje dag.
Det låter bisarrt, men jag var villig att testa vad som helst.
- Så du stal Lucys docka. - Den är inte hennes. Den är min.
Jag hade hört talas om en dockskapare.
Asgar Svendsen. Han är delstatens bästa reborn-konstnär.
Jag bad om en som liknade min son.
Han sa att det skulle kosta 4500 dollar.
Jag gav honom en handpenning men kunde inte betala resten.
När jag hade fått ihop pengarna hade Asgar sålt dockan till nån annan.
Jag blev chockad. Hur kunde han ge mitt barn till nån annan?
Det är min docka, inte ditt barn.
Jag tillverkade den, och jag kan sälja den.
Jag insåg att det var lönlöst att diskutera med honom-
-så jag bad om köparens adress.
- Gav han dig den? - Ja, så småningom.
Jag ville bara förklara det hela för henne.
Men så såg jag Cody i bilen.
Man ska inte lämna dockorna i varma bilar-
- för färgen kan åka av och plasten kan smälta.
Det låter knäppt, men jag stod inte ut.
Jag måste rädda honom.
Det föll mig inte in att Lucy kunde ringa FBI.
Ligger jag illa till?
Jag tänker inte åtala henne, men terapeuten är knäpp.
- Skulle en docka hjälpa? - En del testar vad som helst.
Ja, men en del går för långt.
Ja, vem anmäler en docka kidnappad?
Lucy visste att dockan inte var äkta-
- men FBI letar inte efter leksaker, så hon ljög för oss.
- Jag kan åtala henne för det. - Låt mig prata med henne igen.
Herregud!
Mamma är så ledsen.
Jag tänker aldrig lämna dig igen.
Jag är glad att FBI kunde hjälpa till. Vill du slå dig ner?
Ja, tack.
Hej, gubben.
- Du är duktig med honom. - Jag gör så gott jag kan.
Känner du nån som heter Asgar Svendsen?
- Ja, han är snäll. - Hur känner du honom?
Han ordnade adoptionen.
Jag visste inte att Owen var adopterad.
Jag kunde inte bli med barn.
Hoppsan.
Nån har visst bajsat.
Gör det nåt om jag byter blöja?
Inte alls.
Hon har vanföreställningar.
Hon har en vanföreställning men inga andra problem.
Jag tänker inte åtala henne.
- Bör hon verkligen få tillbaka den? - Det blir värre om vi tar den.
Förhoppningsvis kan medicin och terapi hjälpa.
- Ska vi få henne inlagd? - Nej, hon har en vanföreställning...
...men annars funkar hon väl.
Om hon blir inlagd blir det värre, och vi kan ändå inte göra det.
- Ska vi skicka hem henne? - Jag fixar en läkare i morgon.
Jag vill ha inlagd gurka.
Vad fan...
Jag funderar på antingen Harper eller Keith. Vad tycker du?
Jag väntade mig inte att se dig vänta barn.
- Du tänker ju på barn. - Ja, på grund av dagens fall.
- Det finns en annan anledning. - Vad är det?
- Du vill ha barn. - Va? Är du knäpp? Nej.
Varför är jag med barn, då?
Gråten, blöjbytena och det sabbade schemat... Nej, tack.
De bra sakerna, då? Att hålla ett sovande barn. Dess skratt.
Det är uteslutet. Du vet varför.
Jag kan inte riskera att ge ett barn... det här.
- Är det bättre att inte födas? - Jag tänker inte diskutera det här.
Oj! Bebisen sparkar. Vill du känna?
Det här är för knäppt, även för mig.
Det är normalt att föreställa sig att ha barn.
Säger den gravida hallucinationen. Gå och ät lite inlagd gurka.
Köksbänk av marmor, stora fönster... Det är ju toppen.
Vad ska vi med fyra sovrum till?
Vi kan ta det stora sovrummet.
En barnkammare, ett gästrum och ett extra rum.
Titta.
Titta på trädgården. Den är ju perfekt för barn.
Stora gungor, födelsedagskalas, påskäggsjakter...
Och skolan där är bra, så huset lär säljas fort.
- Har du kollat skolan? - Ja.
Min biologiska klocka tickar visst.
Gör inte din det?
Jo...
Vi är ju i den åldern.
Ta det lugnt. Det blir en lång resa.
Vi ska ju ha ett traditionellt katolskt bröllop.
Jag tänker inte vara gravid när vi gifter oss.
Hallå?
- Jag kommer direkt. - Vad är det?
Jag ville bara titta till henne.
Var är hon?
Har ni hittat nåt?
Mordvapnet.
Det var nåt nytt.
- Vem gjorde det? - Ingen aning, men dockan är borta.
Betsy stal den ju förra gången...
Nej, hon är hos sin syster.
- Tecken på inbrott? - Nej, men jag har en ledtråd.
Barnets pappa som stack. Han är på en militärbas tre timmar härifrån.
Han kom precis hem från Afghanistan.
Jag träffade Lucy ett halvår innan jag skickades i väg.
Vi träffades på en bensinstation. Jag hade på mig min uniform.
Hon tackade mig för att jag försvarar landet.
Jag sa att hon var vacker.
Hon rodnade. Sen bjöd jag ut henne.
- Hur länge var ni ihop? - 1,5 år. Jag var galen i henne.
Hon hade blivit behandlad som skit av sina ex.
Jag behandlade henne väl.
- Hur allvarligt var det? - Jag friade innan jag åkte.
- Sa hon ja? - Hon sa att hon skulle räkna dagarna.
Jag sa att vi skulle köpa hus och skaffa barn.
Efter en månad sa hon på skype att hon var med barn.
Hur tog du det?
Killar. Jag kommer att bli pappa.
Jag skickade pengar för läkarbesöken och saker till barnet.
Jag älskade barnet innan jag ens träffade honom.
Jag var ledsen när jag missade födseln. Mina vänner fixade en fest.
Min officer gav mig en jättefin present.
Han förflyttade mig så att jag kunde åka hem.
Jag sa inget till Lucy, för jag ville överraska henne.
Hej...
Vad fan? Var är Owen?
- Jag kan förklara. - Vadå? Att du ljög?
Herregud...
Säg att det här inte händer! Säg att det är ett skämt!
Rör inte vid mig!
Jag var korkad.
Allt skitsnack om läkarbesök och saker till barnet...
Hon ville bara ha pengar.
Det handlade inte om pengar. Lucy var mentalt labil.
Hon sa att hon inte kunde få barn. Hon kanske inte ville förlora dig?
Hur kunde hon gå så långt?
Det är en sak att ljuga, men att försöka lura mig med en docka?
Dockan skulle nog dra ut på lögnen, men så blev det äkta för henne.
Men varför sa hon till Andrew att hon var med barn-
- och till oss att Owen var adopterad?
Vänta lite. Adopterad?
När du lämnade henne sökte hon tröst i det enda hon hade.
- Dockan. - Hon fick en vanföreställning.
En adoption var mindre smärtsamt än att se dig som pappan.
Det är mitt fel. Jag borde ha skaffat hjälp åt henne.
Nej. Lucys sjukdom började nog innan hon träffade dig.
- Vet du nåt om hennes barndom? - Hon ville inte prata om det.
Men jag vet att hennes mamma slog henne.
- När såg du din dotter senast? - För två månader sen.
Jag borde ha sagt att jag älskade henne.
Vad hände senast ni pratade med varandra?
Hon visste inte att jag skulle komma.
Hon öppnade dörren med ett barn i famnen.
Jag frågade om hon satt barnvakt, men det var hennes barn.
Jag visste inte att hon var gravid.
Vad hände sen?
Hon såg utmattad ut.
Jag sa åt henne att pyssla om sig själv. Ta en paus.
Jag kunde ta hand om lillen.
- Men hon litade inte på mig. - Med en docka?
Vadå docka?
Vi pratar ju om mitt barnbarn Owen.
- Hade din dotter ett äkta barn? - Ja, det är klart.
Det jäkeln spydde ju på mig.
Tack.
Enligt rättsläkaren hade Lucy fött barn nyligen.
Så hon och den där furiren fick barn.
Men sen bytte hon ut barnet mot en docka.
Varför det?
- Hörde du det där? - Vadå?
Glöm det.
Jag orkar inte titta på längre. Jag går in.
- Vi har letat överallt. - Titta. En skattkista.
Det är äckligt när mördare behåller souvenirer.
Jag vet inte... Se dig omkring. Barnkammaren är så fin.
Allt tyder på att hon älskade barnet.
Jag tror inte att hon dödade honom.
Lucy var kanske inte som sin mamma.
Hon kanske var rädd för att bli mamma och gav bort barnet?
Jag lägger inte ner det hela än-
- men du har rätt. Vi pratar med socialen.
En vit pojke lämnades vid en brandstation för en månad sen.
- Är han hos en fosterfamilj? - Det var visst ett falskt alarm.
- Hur då? - Det står det inte.
- Frågade ingen nåt? - Man kan ge bort barn anonymt.
Om vi bad om namn skulle ingen göra det.
Vilken brandstation var det?
- Ja, det är hon. - Vad hände när hon kom hit?
Det var sent. Runt klockan 2.
Alla förutom jag hade ryckt ut. Hon var rätt så upprörd.
Hon var alldeles rödgråten. Hon gav mig barnet och gick.
- Ringde du socialen? - Det tog ett tag innan de kom hit.
Så jag höll barnet för att lugna ner honom.
Han var så söt.
- Vad hände sen? - Plötsligt kom mamman tillbaka.
- Vad sa hon? - Att hon hade varit överväldigad.
Hennes familj skulle hjälpa henne.
Vad kunde jag göra? Jag tyckte synd om henne.
Om barnet hamnade i systemet skulle hon inte få tillbaka det.
Så jag gav henne honom.
- Du hade ju ringt socialen... - Ja. Jag begick en tabbe.
Jag borde ha uppehållit henne tills socialen dök upp.
Jag ville inte förvärra det hela.
Har det hänt barnet nåt?
Lucy blev rädd och tänkte ge bort barnet.
- Sen skulle familjen hjälpa henne. - Det var kanske hennes mamma.
Hon kan kanske ha dödat sitt barnbarn.
- Vilket ledde till Lucys psykos. - Men varför dödade mamman Lucy?
För att Lucy inte skulle skvallra? Eller handlade det om dockan?
- Jag fattar inte. - Den är värdefull.
Jag kollar internet och pantbankerna för att se om hon har sålt den.
Lewicki?
Lewicki!
Lewicki?
Lewicki!
- Ville du nåt? - Ja. Hjälp mig med bebisen.
Vilken bebis?
Det var inget, gå och lägg dig. Du har en mardröm.
Eller så har jag det.
- Den bits inte. - Vem vet vad min hjärna gör.
Du vill bli pappa, annars skulle du inte se bebisar.
Det är därför det inte är säkert för mig att få barn.
- Tror du att det är farligt? - Jag kan inte förlåta mig om...
- Vadå? - Måste jag säga det?
Jag börjar prata med en hallucination medan vi spelar boll-
-och barnet springer ut i gatan.
Eller så lämnar jag barnet hos en påhittad barnvakt.
Du har bra metoder för att hantera det hela.
Du kan ju adoptera om du vill.
Bra idé. "Psykotisk ensamstående professor vill adoptera."
- Du är för hård mot dig själv. - Och du är orealistisk.
- Barn är uteslutet. - Varför hallucinerar du om barn, då?
Min hjärna vill nog berätta nåt för mig.
Vadå?
Vad försöker du berätta för mig?
Ja, du är duktig på att vara söt, men jag behöver mer hjälp än så.
Jag vet vad du gör. Du är söt och har ett stort huvud och stora ögon.
Jag knyter an till dig, för du får dopaminet att flöda.
Jag kan vetenskapen bakom söthet, din manipulativa jäkel.
Du överlever genom att stimulera folks instinkt att beskydda dig-
- men det funkar inte den här gången.
- Vad är det? - Kom ut.
Inte förrän du förklarar det här.
Gör inte det här ännu svårare.
Kom ut.
Herregud. Stoppa dem.
Snälla, ta inte vårt barn.
Det är inte ert barn.
Emma och jag har försökt skaffa barn i åratal.
Vi övervägde till och med att skaffa en surrogatmamma.
Så dök Lucy upp på brandstationen.
Hon sa att hon inte trodde att hon kunde skada sitt barn-
- men en timme tidigare hade hon nästan skakat honom.
Jag sa att hon kunde skaffa hjälp i stället för att ge bort barnet.
Att det viktigaste var att hon inte skadade barnet.
Hon ville inte ta den risken.
Hon gick därifrån.
Jag ringde socialen direkt.
Så tänkte du på hur Owens liv skulle bli inom fostervården.
Du sa ju att han var söt.
Jag kunde inte göra det.
Han förtjänar stabilitet och föräldrar som älskar honom.
Så när socialen dök upp sa du att mamman hade kommit tillbaka.
Jag vet att jag inte gjorde helt rätt, men jag räddade barnet.
Nej, Lucy räddade barnet.
Hon ville inte bli som sin mamma och gjorde det rätta.
Du tog nåt som inte tillhörde dig. Det är kidnappning.
- Men du gjorde ju mer än så. - Vad pratar du om?
Kom igen, Scott. Du stal barnet och dödade Lucy för att komma undan.
Du såg Lucy på nyheterna.
Du var rädd att hon skulle skvallra.
Nej. Nej. Jag och Emma blev rädda när vi såg henne på tv-
-men så dog hon plötsligt.
Vi trodde att det hela var över.
- Tror du på honom? - Jag vet inte.
Varför dödades Lucy med en leksaks-bil? Det är ett underligt mordvapen.
Han ville kanske bara prata med henne.
De började bråka, och han slog henne med nåt som fanns i närheten.
Daniel?
Vad är det?
Det handlar kanske inte om barnet-
-utan om dockan.
Vi vill ha en bebis.
Jag lägger ner mycket arbete på dem.
Det är därför jag är speciell.
Alla venerna och födelsemärkena är handmålade.
"Grattis till att ha adopterat en reborn."
"Barnet är inte en leksak utan ett arvegods"-
- "som gör er familj lycklig i årtionden om ni behandlar det väl."
Gubben, titta på alla reglerna. "Rök inte i närheten av bebisen."
"Ryck inte i lemmarna. Använd inte hudkräm. Håll hundar borta."
Det är svårare än med ett riktigt barn.
Nej, nej. Mina skapelser är unika, och man måste ta hand om dem.
Det innebär ett visst ansvar.
"Undvik extrem värme och kyla."
"Lämna aldrig bebisen i en varm bil."
"Kontakta mig för reparationer."
"Jag är barnets skapare och ser mig själv som en hängiven gudfar."
Okej.
Jag vet inte. Det verkar lite för besvärligt.
Vi kan skaffa en hund i stället.
Var inte så hårdhänt med dockan!
De är som riktiga bebisar. Man kan bryta nacken av dem.
- Slappna av. Det är bara en docka. - Ut. Ni förtjänar inte min skapelse.
Tyckte du likadant om Lucy Halpern?
Förtjänade hon inte en av dina skapelser?
- Vad är det som pågår? - Kate Moretti från FBI.
Det här är en mordutredning.
Vi har fingeravtryck på leksaksbilen.
Har ni en husrannsakansorder? Annars får ni gå.
- Tog inte Lucy hand om dockan? - Jag vet inte.
Du arbetade så hårt med dockan. Du gav den liv.
Du hade en så stark koppling till den att den var som ditt barn.
Och Lucy var en dålig mamma, eller hur?
Jag såg henne på tv och insåg att hon var knäpp.
Hon var dum nog att behandla dockan som ett barn, så jag åkte dit.
Färgen hade blekts av solen.
Och den hade sprickor i nacken och på magen. Hon hade badat den.
Jag blev upprörd när jag såg det.
Jag sa att hon inte borde ha den. Jag tänkte ge tillbaka pengarna.
Snälla, ta inte mitt barn!
Hon skulle förstöra den om hon fortsatte att dra i den-
-men hon slutade inte.
Jag var vaken hela natten för att reparera den.
Men nu...
...är den perfekt.
Du dödade en kvinna på grund av en docka.
Det är inte bara en docka.
Det är ett konstverk.
Hej.
- Gör jag rätt? - Ja. Se till att stötta huvudet.
Herregud!
Det är toppen.
Kan du föreställa dig blöjbytena, gråtandet och sömnbristen?
Han anar inte vad som väntar.
Det är nog inte så hemskt.
- Du också? - Va?
Donnie vill ha en kull ungar och köpa hus så att vi kan börja direkt.
Oj. Jag visste inte att ni... Grattis.
Jag vet inte om jag är redo.
- Du har tid på dig. - Tänk om det inte är problemet?
Är du rädd att du inte kan...
Nej, det är inte det.
Det jag försöker säga är...
Jag vill nog inte ha barn.
Har du berättat det för Donnie?
Jag är rädd för att göra honom besviken. Eller nåt värre.
Du måste vara ärlig mot honom.
Vi ska ju gifta oss igen-
- och du visar mig kort på ett stort hus ute i förorten.
Och du pratar om trädgården och skolor...
Jag visste det. Vill du inte bo i förorten?
Vet du vad? Glöm huset.
Du har rätt. Det är för stort, och det vore hemskt att pendla.
Vi är ju stadsfolk. Jag letar efter ett hus med tre sovrum här.
Kanske nära parken.
Vi kan ta med barnen till museum-
-och fina restauranger.
Kultur är ju bra för barn, eller hur?
Jag älskar dig.
Känner ni till uttrycket "mammahjärna"?
Kvinnor har länge fått höra att barn förstör hjärnan på dem.
Att mödraskapet får dem att göra knäppa saker-
- som att lägga nycklarna i kylen och ställa mjölken i garderoben.
Men forskning har visat att mödrar utvecklas kognitivt sett.
När barnet föds växer hypotalamus, amygdalan och prefrontalkortexen.
De områdena hjälper mamman att ta hand om barnet-
-njuta av samspelet-
- och bli bättre på att resonera, planera och bedöma saker.
Så kärlek får mammans hjärna att växa.
Bokstavligt talat. Pappan, då?
Mannens testosteronnivå sjunker veckorna efter barnets födsel.
De blir mer omhändertagande.
Få inte panik över den låga testosteronnivån-
- för hustrun lär tänka mer på bebisen än på bebisskaparen.
Förändringarna i hjärnan är otroliga-
- men neurobiologin kan inte förklara glädjen när man håller i en bebis.
Eller när man bevittnar livets mirakel.
Eller det har jag i alla fall hört.
Översättning: Evelina Eriksson www.btistudios.com