"Det var Bagheera, den svarta pantern. Han var kolsvart."
- "Panterdragen syntes i visst ljus som mönstret i vattrat siden."
"Hans röst var len som vildhonung."
Underbart. Jag menar det.
När jag läste ordet "vildhonung" lyste mitt smakcentrum upp-
- den delen av hjärnan som registrerar smak.
"Vattrat siden" aktiverade somatosensoriska barken-
-centrum för känselintryck.
Det är därför vi känner oss levande när vi läser litteratur.
Det serverar en festmåltid för sinnena.
Så i helgen utmanar jag mr Lewicki att lägga undan serietidningarna-
- och plocka upp lite Kipling, Faulkner eller Joyce.
Det skulle inte skada om ni gjorde samma sak.
- Vad skriver du? - Du får inte titta.
Skriver du dagbok nu? Med hjärtan som pricken över I.
Jättekul. Det är mina vigsellöften.
- Fader Pat ville ha dem i går. - Jag vet. Jag bara finputsar lite.
Du är långt ifrån klar, eller hur?
Moretti.
Jag kommer.
- Agent Moretti, FBI. - Vi klarar oss.
- Det är inga konstigheter. - Kan du ge mig detaljerna ändå?
Jag vill inte åka tillbaka till chefen tomhänt.
- Killen under lakanet är Ahmad Khan. - Bangladeshs generalkonsul.
Han höggs i halsen av sin sekreterare.
- Hon heter Nasim Shah. - Erkände hon?
Hon behövde inte. Hon hittades med mordvapnet i handen.
Jag har massor av mordutredningar som du kan få. Du får inte den här.
Det här är ett FBI-ärende. Offret är en utländsk officiell person.
Och han mördades på gatan. Fallet är Chicagopolisens.
Ms Shah, agent Moretti från FBI.
- Jag vill prata om vad som hände. - Jag dödade inte konsuln.
Polisen lyssnar inte på mig.
Berätta vad som hände.
Mr Khan hade precis lämnat kontoret.
Han skulle ut och äta middag med vänner några kvarter från konsulatet.
Då insåg jag att han hade glömt sin telefon på kontoret.
Så jag sprang efter honom. Mr Khan?
Smärtan var olidlig.
Jag lyckades ta mig till mr Khan och dra ut kniven.
Det var då jag svimmade.
Missade jag nåt. Blev ni också överfallen?
Nej.
Men när jag ser nån i smärta blir deras smärta min smärta.
Så ni upplevde att ni hade blivit huggen och svimmade av smärtan?
Jag vet hur det låter, men allt jag har berättat är sant.
- Chandra straffar mig. - Chandra?
Den hinduiska månguden.
I vår kultur bär vi bördorna av de synder som vi begick i tidigare liv.
Det här är min förbannelse.
Håll utgången fri.
Här är hon.
Ms Shah, det här är min medarbetare dr Pierce.
Han har några frågor som han vill ställa.
- Mår ni bra? - Kvinnan i min cell är sjuk.
Hela natten har hon klagat att hon dör utan en sil.
Nu har hon tystnat, men hon kan inte sluta skaka.
- Jag bekräftar bara min teori. - Jag mår bra.
När började ni uppleva andras smärta?
När jag var fem fällde en pojke min syster så att hon bröt benet.
Jag föll också, eftersom smärtan var så intensiv.
Då sa några av byns äldre att jag var fördömd.
Du är inte fördömd. Du lider av spegelberöringssynestesi.
- Jag förstår inte. - När andra ser nån beröras...
...skapar deras hjärna en simulering av hur det känns.
Men när ni ser nån bli omfamnad eller nypt-
- reagerar er hjärna som om det händer er.
Jag antar att ni också känner andras glädje, sorg och avundsjuka?
Er hjärna härmar även känslomässiga reaktioner.
Vi visar alla ofrivilliga ansikts- uttryck som avslöjar vad vi känner.
De flesta kan inte uppfatta dem, men en synestetiker gör det.
Hon är till alla andras nåd.
Om hon knivhögg nån skulle det drabba henne själv.
Precis. Snälla, kan ni få ut mig härifrån?
Du tror att hon är oskyldig, men vill att jag ska åtala henne för mord?
- Varför? - Hon är ovanlig.
Hon har samma avtändningssymtom som knarkaren i hennes cell.
Enligt Daniel kan hon få en kollaps om hon inte tas från arresten.
Vart ska hon förflyttas? Är det bättre på ett federalt häkte?
När du har åtalat henne kan hon placeras på ett motell.
Under tiden ska jag och Daniel hitta den riktiga mördaren.
Hur ska jag sälja in din lilla plan till en domare?
I häktet kan hon se nån bli kniv- huggen och svimma av smärtan.
Hon kan drabbas av en hjärnskada eller värre.
Du vill väl inte att en utländsk medborgare ska dö i vårt förvar?
Lägg lite av den kreativiteten på dina vigsellöften.
Agent Moretti, dr Pierce.
Jag är vicekonsul Rashid Prasad.
Tack för att ni tog er tid att träffa oss. Vi beklagar sorgen.
Konsuln arbetade förtjänstfullt och Nasim är väldigt omtyckt här.
- Hon skulle knappast skada nån. - Jag håller med.
Det måste finnas en annan förklaring. Vi har ett mentalsjukhus i närheten.
- Nån sån kanske tog sig ut. - "Nån sån"?
- När konsuln är borta är ni ansvarig? - Tillfälligt.
Jag är vicekonsul till nåt annat bestäms.
Listan på kandidater är säkert kort och ni ligger nog bra till.
- Jag gillar inte det ni antyder. - Vi måste vara grundliga, mr Prasad.
- Det uppskattar ni säkert. - Självklart.
Men så här försöker jag inte avancera i min karriär.
Hade konsuln några fiender som ni kände till?
Nej, men ni borde prata med vår säkerhetschef - officer Mehta.
Det fanns inga uttalade hot mot konsulen som jag kände till.
Men det skedde en incident några timmar innan konsuln blev mördad.
En reporter dök upp och påstod sig skriva en artikel för en tidning.
Konsuln sa att han redan hade gett reportern en intervju.
Han bad mig att skicka i väg honom. Då blev reportern arg.
Han började...
...rikta anklagelser mot konsuln.
Som vad då?
Jag vill inte förolämpa konsuln. Han kan ju inte försvara sig.
Det ni berättar för oss kan hjälpa oss att hitta mördaren.
Självklart.
Reportern sa att konsuln var ansvarig för tusentals döda i Bangladesh.
Vad menade han med det?
Han var inte specifik, men det rörde det senaste kolerautbrottet.
Han gav mig även det här.
Han bad mig ringa honom om jag brydde mig om rättvisa.
Mr Pineda?
Hör du? Det är en bilmotor.
Mr Pineda?
Jag gör det.
Håll andan.
Ta tag om hans fötter.
- Vad är det här? - Diazepam.
En tekniker hittade det i vardagsrummet.
Inte ovanligt vid självmord. Det tar bort udden.
- Men det här var inte självmord. - Ge dig nu.
En reporter anklagar en konsul för tusentals människors död-
- och inom loppet av en dag dör reportern och konsuln.
Om nån ville döda Pineda finns den enklare sätt.
- Han kanske var död redan innan. - Han dog av kolmonoxidförgiftning.
Han kanske var medvetslös. Vi måste ta reda på vad reportern jobbade på.
- Det är relevant. - Vi kollar upp hans mobil och dator.
- Brottsplatsfotona, då? - Du ska få dem.
Men nu måste jag vara nån annanstans.
Ingen serverar bättre fet mat än Morettis.
Det finns mer.
- Varför proppar du i mig mat? - Kan inte två vänner äta en bit ihop?
Kan jag få se på Donnies vigsellöften?
Vill du inte vänta tills ni gifter er?
Jag vill bara kolla att Donnie och jag är på samma våglängd.
Jag vill inte skriva nåt lustigt om han har skrivit nåt seröst.
- Har du inte skrivit dina än? - Varför tror alla det? Jo, många.
Men inga som jag gillar.
Men du får knappast nån inspiration av Donnies.
Jag tänker inte visa dem för dig. Det är inte schyst mot Donnie.
- Dessutom minns jag Mount Moretti. - Va?
Vulkanen du byggde till syster Margarets vetenskapstävling i fyran.
Du sa i flera dar att du inte kunde, sen gjorde du den dan före och vann.
- Du klarar det här, Kate. - Men varför måste jag?
Vid en traditionell katolsk ceremoni skriver man inte sina egna löften.
Är det traditionellt att ni gifter er, skiljer er och gifter om er?
Donnie ville göra så här. Då gör vi det.
- Vem fan är du? - Ta det lugnt. Jag är en vän.
- Jag har aldrig sett dig förr. - Jag är ledsen. Jag är Natalies vän.
Härligt. Mina hallucinationer blir vänner med varandra.
Ja. Jag träffade Natalie för några månader sen i Bangladesh.
Vilken härlig tjej. Sån fantastisk energi.
Natalie sa att jag kunde slagga här.
Natalie skulle aldrig säga nåt sånt.
- Hon var på en andlig resa. - Det låter inte alls som hon.
Hon har gjort enorma framsteg sen hon åkte härifrån.
Hon har upptäckt sin salighet.
Hon blev så mycket lyckligare. Dagarna som vi hade ihop var...
...ömsesidigt andliga om du förstår vad jag menar.
- Ut härifrån. - Du är inte särskilt gästvänlig.
Du är vulgär och jag står inte ut med tanken på att ni två-
- gör nåt ihop, även om ni är fantasifigurer.
Ta bort dina smutsiga fötter från min soffa och dra.
- De är inte ens särskilt smutsiga. - Skämtar du? Titta på dem.
Ni hade rätt, dr Pierce.
Det finns ett stickmärke vid hårfästet med spår av diazepam runt.
Det förklarar spåren av preparatet i blodet.
Nog för att söva en häst. Jag trodde att det var pillren.
Det är ju nästan osynligt.
- Hur visste ni var vi skulle titta? - Fötterna var rena.
Det regnade den kvällen. Bakgården var en enda lervälling.
Hans fötter borde ha varit leriga.
Mördaren bröt sig in, fann Pineda sovandes, injicerade honom-
- övermannade honom, vilket var lätt på grund av valiumet-
- och lämnade pillren på bordet, då preparatet skulle synas i blodet.
Han bar Pinedas kropp över trädgården-
- och var noga att inte lämna några fotspår i garaget.
Han placerade honom i bilen, startade motorn...
- ...och lämnade honom att dö. - Rätt slipat. Låter som ett proffs.
Jag ändrar dödsorsaken till mord.
Man hittade inget om Bangladesh eller kolera på Pinedas dator.
Hans hårddisk var raderad, även telefonen.
Och han ska inte ha lämnat in sin story till tidningen.
- Telefonbolagets register, då? - Innan han dog ringde han en läkare.
Han heter Trevor Rhodes.
Scott och jag var rumskompisar i college. Varför frågar ni?
Han blev mördad i går kväll. Jag är hemskt ledsen.
Herregud.
Jag skulle aldrig ha berättat för honom.
Jag jobbar med infektionssjukdomar. Jag jobbar som frivillig för WHO.
- Jobbade ni i Bangladesh? - Ja.
Förra året hade de över en kvarts miljon kolerafall.
Bangladesh ger sina internationella konsuler i uppgift att hitta vaccin.
För ett halvår sen ska Chicagos konsul hade beställt ett nytt vaccin.
Bactra-Vox, till ett av de fattigare delarna av landet.
Jag åkte till Bangladesh för att hjälpa till.
Men när vaccinet kom...
Helvete.
I stället för Bactra-Vox hade de skickat ett daterat vaccin.
Jag försåg lokalbefolkning med det vi hade-
- och bad till Gud om att vi skulle slippa fler kolerautbrott.
Låt mig gissa. Era böner blev inte hörda.
Det var förödande.
Tusentals människor dog. Mest barn och äldre.
- Var kom Scott in i bilden? - När jag kom tillbaka träffades vi.
- Jag berättade om vaccinet... - Och Pineda anade en story?
Vi trodde att det rörde sig om byråkratisk inkompetens.
Men sen intervjuade Scott konsuln som ljög honom rätt upp i ansiktet.
Han insisterade på att han hade köpt det nyare vaccinet, inte Numoral.
Han kanske inte ljög. Läkemedels- företaget kanske bytte ut vaccinet.
Det trodde vi med, men sen grävde Scott lite-
-och hittade nåt mycket värre.
Det gick ett rykte om att WHO skulle dra in tillståndet för Numoral.
Läkemedelsföretaget hade ett helt lager fullt som ingen ville ha.
Sen hittade han skumma penga- transaktioner från en vicechef.
- Runt tiden för försäljningen. - Mutades konsuln att köpa vaccinet?
Det var Scotts teori.
Vet ni vem vid Navilet som förhandlade om vaccinet?
Min klient har inte mutat nån.
Mr Sloane är Navilets vice säljchef.
Han skulle aldrig riskera sitt rykte för en affär värd 50 miljoner dollar.
Jag sa till konsuln att han skulle få ett rabatterat pris på Bactra-Vox.
Men det skulle dröja åtta veckor innan vaccinet kunde skickas.
Konsuln sa att hans regering inte kunde vänta så länge.
I stället köpte han Numoral i hopp om att det skulle vara lika effektivt.
Tyvärr vet vi alla hur det slutade.
Det gamla vaccinet skulle snart förbjudas, så ni mutade konsuln.
Ni jobbar väl på provision. Vem bryr sig om fattiga människor dör?
Ni försöker hitta en syndabock, men det ni antyder stämmer inte.
Vi donerar medicin som räddar liv för miljontals dollar varje år.
Stor del av vår vinst går till att hjälpa folk i utvecklingsländer.
Ni mutade konsuln. När reportern fick reda på det lät ni honom mördas.
Det jag inte förstår är varför ni även mördade konsuln.
Jag har inte mördat någon!
Tack för er tid.
- Vad fan sysslar du med? - De ljuger.
Och du kommer med vilda anklagelser.
Varför skulle Sloane döda konsuln?
Konsuln kanske ville bekänna efter alla dödsfall.
- Eller kanske begärde mer i muta. - Om det ägde rum en muta.
Tills vi har bevis är det bara spekulationer från en död reporter.
Men om konsuln tog emot en muta-
- och plötsligt fick mycket pengar kanske han började spendera.
Nån borde ha märkt det.
Till exempel kvinnan som sköter hans affärer.
Konsuln var inte girig. Han levde ett enkelt liv.
Så ni la inte märke till några förändringar i hans ekonomi?
Nån fastighetsinvestering eller ett utländskt konto?
Nej. Ingen av oss jobbar utomlands för att bli rika.
Konsulns kall i livet var att hjälpa andra.
- Han kanske ändrade sig. - Det tror jag inte.
Varför ställer ni de här frågorna?
Konsuln kan ha tagit emot en muta för att köpa daterat vaccin.
Nej.
Jag tror inte att han skulle svika vårt land för pengar.
Många av oss förlorade människor som vi älskade i epidemin.
Officer Mehta förlorade en son och en dotter.
Jag förlorade en kusin.
Hur reagerade konsuln på det?
Han sörjde med oss. Det verkar inte vettigt.
Rashid, vad gör du här?
Det är mitt jobb att se efter våra medborgare.
Varför pratar du med FBI utan din advokat?
Du förstår inte. Dr Pierce och agent Moretti tro inte att jag är skyldig.
- Varför är ni här? - Konsuln gjorde en deal med Navilet.
Konsuln godkände köpet av ett vaccin mot kolera. Mer vet jag inte.
Nasim? Hur mår du?
Vi borde gå.
Nasim?
Nasim blir illamående och du flyr. Vad handlade det om?
Nasim kräktes, men hon är inte den enda som blev illamående.
Hur vet ni att Nasim inte bara åt dålig kyckling till lunch?
Hon kräktes när vi berättade för Rashid om medicinaffären.
Hon speglade hans känslor. Han var nervös.
Det var han som tog emot mutor från läkemedelsföretaget.
Men affären krävde konsulns godkännande.
Så varför fick vicekonsuln mutor?
De kanske delade på pengarna. Vi vet inte än.
Rashid kände i alla fall till det.
Sloane säljer vaccin för 50 miljoner dollar. Det är en miljon i provision.
Sen mutar han vicekonsuln för att få igenom affären.
Den är en bra teori. Vad kan jag göra?
Ge oss tillgång till Navilets bokföring.
Vi kan leta efter en överföring till ett utländskt konto.
Ingen domare kommer att göra så mot ett av stans största företag.
Då vill vi ha tillgång till Rashids bokföring.
Han är en diplomat för en suverän nation.
Om vi börjar rota där utan bevis kommer jag att få samtal från UD.
Moretti. Ja.
Jag vill hjälpa er, men ni måste ha mer i bagaget än en spya.
Uppfattat. Jag kollar upp det.
Vi får prata om det här senare. Daniel, vi har ett nytt fall.
- Har vi ett nytt fall? - Ja, fallet med de saknade löftena.
Det var fader Pat. Jag har inte lämnat mina löften än.
Jag har skrivit tusen version, men alla är värdelösa.
Du är jättebra på att skriva. Du håller briljanta föreläsningar...
- Jag är desperat. - Jag kan inte skriva dina löften.
Det är fel på så många nivåer.
Det kanske finns nåt här som du kan utgå ifrån.
Snälla Daniel. Jag har redan svikit Donnie så många gånger.
Jag ber dig. Du är den enda som kan hjälpa mig.
"I dag ger jag mig till dig. Jag ska vara dig trogen och kärleksfull"-
- "utan ökad hjärnaktivitet, som associeras med tvivel."
"Ett sant och äkta löfte gör hjärnan lugn."
"Om man kunde skanna min gördelvindling just nu, Donnie"-
- "skulle du se att den aldrig har varit mer avslappnad."
- Det där var helt värdelöst. - Vem frågade dig?
Skriver du vigsellöften eller världens sämsta gratulationskort?
- Skulle du göra det bättre? - Nej, du har rätt.
Men Rumi kan det.
I ditt ljus har jag lärt mig hur man älskar.
I din skönhet hur man skriver poesi.
Du dansar i mitt bröst när ingen ser dig.
- Jag tror att jag måste spy. - Hur är det, doc?
- Bra. - Är du säker?
- Om du inte mår bra kan jag... - Lewicki!
Jag mår bra. Stick.
Okej.
Du borde visa den killen lite respekt.
Det är alltid Lewicki hit och Lewicki dit.
- Använd hans förnamn. - Jag har använt...
...hans förnamn.
Hej, dr Pierce. Agent...
Doktorn är upprörd.
- Har jag gjort nåt fel? - Ni ljög om er och vicekonsuln.
- Det finns inget att säga. - Ni är alltid väldigt formell.
Dr Pierce, agent Moretti, mr Khan... Men inte med vicekonsuln.
Och nu rodnar ni. Jag behöver inte vara synestetiker för att förstå.
Så ni är kär i honom?
Vi har träffats.
Men jag är hindu och han är muslim. Våra familjer skulle säga nej.
Ni kände hur nervös Rashid var när vi tog upp vaccinaffären.
Vi tror att han döljer nåt.
- Vad då? - Att han är inblandad i morden.
Va? Nej!
Rashid är ingen mördare.
Han var inte den enda som var nervös. Jag var också nervös.
På grund av vad som hände med kontraktet.
Kontraktet med Navilet?
- Vad hände med det? - Rashid kom för att hämta det.
Han skulle åka med det till läkemedelsföretaget.
Han kom med kaffe, vilket han gör ibland.
Jag blev livrädd. Konsuln skulle bli arg om papperarbetet förstördes.
Han kommer att ge mig sparken och skicka tillbaka mig till Bangladesh.
Det ska inte få hända. Det är ingen fara. Jag har en kopia.
Konsuln gav mig en kopia. Den är på mitt kontor. Jag hämtar den.
Du behöver bara skriva under för honom.
Du har skrivit under för honom förr, eller hur?
Konsuln var ärlig mot reportern. Han köpte det nya vaccinet.
Det trodde han i alla fall när han skrev under.
- Jag förstår inte. - Kontraktet som Rashid kom med...
...det som ni förfalskade en signatur på var för det gamla vaccinet.
Alla människorna som dog... Det är mitt fel.
Du visste inte att Rashid utnyttjade dig.
Om hans känslor inte var äkta borde jag ha märkt det.
- På grund av mitt tillstånd. - Hans känslor kanske är äkta.
Det betyder inte att han inte är en mördare.
- Det bevisar ingenting. - Vi beslagtar kontraktet.
En handstilsanalys bevisar att Nasim skrev under. Ni bytte ut kontrakten.
Ni skötte avtalet med Navilet och träffade Gordon Sloane flera gånger.
Ni ligger bakom det här tillsammans, eller hur?
Båda tjänade på det. Sloane sålde värdelös medicin och ni fick en muta.
Snart hittar vi det utländska kontot och kan koppla det tillbaka till er.
Jag såg er silverfärgade Mercedes utanför. Lite väl uppenbart, va?
När reportern hotade att avslöja er-
- ...dödade du honom och konsuln. - Jag har inte dödat någon.
- Om ni har bevis kan ni åtala mig. - Ingen sa nåt om nåt åtal.
UD kommer att få er utvisad.
Er regering blir säkert jätteglad när de hör om alla liv er plan kostade.
Gordon Sloane lär inte hjälpa er. Han kan lägga miljoner på advokater.
De kommer att skylla allt på dig.
- Vad vill ni? - Vittna mot Sloane.
Om ni samarbetar får ni ett reducerat straff i ett amerikanskt fängelse.
Jag visste inte att koleraepidemin skulle spridas till mitt land.
Särskilt inte så här fort.
Den nya epidemin kan komma till södra Asien-
- men det borde inte er regering oroa sig för just nu.
Numoral-vaccinet täcker era behov, det garanterar jag.
Men Bactra-Vox är effektivt mot de nyare kolerautbrotten.
Jag kan inte köpa nåt som inte är det. Priset är dessutom detsamma.
Vill ni inte sälja er bästa produkt?
Sanningen är att vi har haft problem med att framställa det nya vaccinet.
Det dröjer månader innan det är tillgängligt i den mängd ni behöver.
Då måste jag titta på vad era konkurrenter erbjuder.
Vänta.
Om ni kan tänka er det äldre vaccinet-
- kanske jag kan erbjuda er... en liten bonus.
Hur mycket?
100000 dollar för att säkerställa att affären gick igenom.
Men jag visste att konsuln inte skulle skriva på.
- Han hade all info om vaccinen. - Ni lurade konsulen...
...och bytte ut pappersarbetet, så att han skulle få skulden.
Ni och Nasim var ihop. Hon var kär i dig.
Hon skulle förfalska signaturen om du bad henne.
Ni trodde att allt hade gått bra tills reportern dök upp.
Ja.
När jag hörde honom prata med vår säkerhetschef var lugnet över.
Så ni låter mig inte prata med konsuln?
Ni har ingen aning om vad er chef har gjort.
Han köpte värdelöst vaccin och nu är tusentals bangladeshier döda.
Han var oss på spåren så jag ringde Gordon Sloane.
Han sa åt mig att inte oroa mig. Han hade en kille som kunde lösa det.
Jag trodde att han skulle muta reportern.
Jag trodde inte att han skulle döda honom.
Tror ni att ni kan åtala min klient för två mord-
för att ett kaffebefläckat kontrakt byttes ut mot en kopia?
Det var inte en kopia, utan ett annat kontrakt.
- Konsuln hade aldrig signerat det. - Jaså? Har han sagt det?
Er klient gjorde det omöjligt när han lät konsuln mördas.
Absurt. Mr Sloane var på en bolags- stämma när konsuln mördades.
- Minst 50 personer såg honom där. - Ett meningslöst alibi.
Du sa till Rashid att du hade en kille som kunde ta hand om det.
- Det här är dumheter. - Vi låser in er för bedrägeri.
Fem, kanske sju år. När ni kommer ut ger vi er till bangladeshierna.
De vill åtala er för bedrägeri i deras land.
Vi tänker inte stå i deras väg.
Det bangladeshiska rättssystemet är extremt underbemannat.
Det kan ta åratal innan ert fall tas upp i rätten.
Under tiden kommer ni att sitta i ett bangladeshiskt fängelse.
Där kan man nog få alla möjliga sjukdomar.
Det är nog bäst att ni vaccinerar er.
Kan de göra så?
Vad erbjuder ni?
Er klient anger lönnmördaren och erkänner stämpling till mord.
Ta några minuter och tänk på saken.
- Kommer han att erkänna? - Det är mycket möjligt.
Det stämmer inte. Rashid sa att konsuln inte var inblandad.
Så varför dödade Sloane honom?
Konsuln kanske misstänkte nåt efter det första mötet med reportern.
Den kapitalistiska ekonomin är vidrig.
- Hur är det, Daniel? - Företag jämställs med människor.
Men människor är av kött och blod.
De är mödrar, fäder och barn.
Vår läkemedelsförsäljare har blod på händerna.
Men det är inte konsulns.
Den federala åklagaren vill gå vidare med Nasims åtal.
Dr Pierce och jag tror att hon är oskyldig.
Vi undrar om ni minns nåt mer.
Kan ni komma på nån annan som kan ha velat skada konsuln?
Jag är ledsen. Jag kommer inte på nån.
Vi har förstått att ni förlorade en son och en dotter i koleraepidemin.
- Hur visste ni det? - Nasim. Vi beklagar.
Mina barn hade blivit vaccinerade.
De skulle vara säkra.
Reportern berättade att vaccinet som konsuln köpte var daterat.
Jag kan föreställa mig hur ni kände.
När ni fick reda på att konsuln bar skulden måste ni ha blivit ursinnig.
Ni berättade för oss om reportern-
- så att vi skulle avslöja brottet, men ni nämnde inte era barn.
Ni verkar vara en hederlig man.
Inte typen som låter en oskyldig kvinna hamna i fängelse för mord.
Nasim är också en dotter.
Hur tror ni att hennes föräldrar känner om de förlorar henne?
Om jag berättar vad som hände, släpper de Nasim då?
Det beror på vad ni berättar.
När reportern hade berättat om bedrägeriet...
- ...gick jag till Rashid. - Jag är chockad.
- Jag kände inte till mutorna. - Hur kunde du låta det här ske?
Vet du hur många som dog?
Jag sa till konsuln att köpa det nyaste vaccinet. Han lyssnade inte.
- Nu vet jag varför. - Han får inte komma undan.
Konsulns familj är mäktig.
Om jag går till våra överordnade händer inget och vi skickas hem.
Det bästa är nog om vi bara glömmer den här konversationen.
Då insåg jag vad jag behövde göra.
Konsuln dog snabbt.
Men det gjorde inte mina barn. Jag visste inte att Nasim hade sett allt.
Jag skipade rättvisa.
- Jag kan ta konsekvenserna. - Rashid ljög för er.
Det var han som tog emot mutan.
Konsuln hade inget med saken att göra.
Påstår ni att jag dödade en oskyldig man?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är rörande utan att vara smörigt-
- Det är roligt, det är perfekt. - Självklart.
Det är ju dina ord. Jag hittade det här i din dagbok.
Jag ändrade inte ett enda ord.
Det här är bland det första jag skrev.
Jag satt och väntade på Donnie på ett pannkaksställe. Orden bara kom.
Tack.
Jag hade inte kommit på det här utan dig.
Donnie kommer att älska det.
Doc. Du har en besökare.
Bra att ni är här båda två. Jag vill tacka er för allt ni har gjort.
Självklart.
Ursäkta mig ett ögonblick. Finns den nån fax här, Max?
Jag måste skicka det här till fader Pat.
Agent Moretti är en speciell kvinna, inte sant?
Dr Pierce, jag har inte med det att göra-
- men ni kanske borde berätta hur ni känner.
Jag...
Poeterna säger att vi ska lyssna till våra hjärtan.
Vilket skitsnack. Har ni lyssnat på ett genom ett stetoskop?
Klaffar öppnas och stängs. Det låter som en dräneringspump.
Det kanske känns som om våra känslor är här-
- men de är här uppe i vårt limbiska system.
När vi måste fatta tuffa beslut-
- måste vi välja mellan känsla och förnuft.
Oftast är det känsla som vinner.
Vissa av oss agerar av girighet.
Andra motiveras av ilska eller hämnd.
Om våra känslor är så destruktiva kanske det är bättre att dölja dem.
Trycka tillbaka dem, hindra dem från att koka över.
Kanske.
Men kan vi förneka våra känslor för alltid?
Kommer de förr eller senare komma upp till ytan-
-och tvinga oss att handla?
Text: Maja Falk www.sdimedia.com